233 
forsøg, men de har sin store interesse for saa vidt som der ved 
dem ikke kan være tale om forstillelse. 
Men ogsaa den menneskelige hypnotisme var i de seneste aar 
gjenstand for fremragende forskeres studium, saaledes beskjæftigede 
fysiologerne Heidenhain og Preyer sig med den og endnu en 
del andre. Hovedarbeidet er dog skeet i Frankrige, dels i Paris 
under Charcots ledelse, dels i Nancy afBernbeim, Be au nis 
og andre og dels paa andre steder. Ogsaa i Italien og England 
har enkelte forskere beskjæftiget sig med den. I det følgende skal 
særligt meddeles resultaterne af de franske undersøgelser. 
Hvad for det første angaar methoderne for at fremkalde hyp¬ 
nosen, saa kan disse resumeres under følgende punkter: 
1) Ved incitation af synet: 
a) pludselige og sterke incitationer, sollys, der pludseligt fal¬ 
der ind i et mørkt rum, pludselig antænden af et elektrisk 
lys eller et magnesiumlys. 
b) Svage og langvarige incitationer, fiksering af en lysende eller 
mørk gjenstand, der holdes tæt foran øinene og lidt opad. 
2) Incitation af hørelsen: 
a) pludselige og sterke incitationer, slag paa en kobberplade, 
gongon o. s. v. 
b) Svage og langvarige incitationer, som et uhrs tikken, eller 
en hvilkensomhelst monoton lyd. 
3) Incitation af smag og lugt; herom har man mindre erfaringer. 
4) Incitation af følesansen: 
a) pludselige og sterke incitationer som tryk paa hypnogene 
partier. 
b) Svage og langvarige incitationer som strygninger, langvarig 
berørelse og magnetisering. 
Disse forskjellige fremgangsmaader virker meget forskjelligt paa 
forskjellige individer, idet ikke alle er lige let paavirkelige. Stun¬ 
dom kan man komme til maalet ved at kombinere 2 eller flere af 
dem. Hypnotisørens personlighed har ikke saa stor betydning, som 
man før antog, men er dog heller ikke betydningsløs; for somme 
lykkes hypnotiseringen lettere end for andre og ofte overfor ganske 
bestemte individer. Dette er neppe saa besynderligt, ialfald ikke 
mere besynderligt end det, at somme mennesker har en betydelig 
magt over sine medmennesker og stundom kun over et begrænset 
