240 
det daglige liv, nemlig at enkelte mennesker kan have en merkelig 
indflydelse og magt over bestemte andre mennesker, medens de 
ingen har paa de øvrige. Det er dette, vi ser jevnligt i menne¬ 
skenes indbyrdes forhold og som vi ingenlunde kan forstaa. Ved 
hypnotismen træder det kun skarpere frem og blir derved mere 
iøinefaldende; og det er ogsaa dette forhold, som de professionelle 
magnetisører har gjort saa meget ud af, idet de har ladet den hyp¬ 
notiserte følge dem overalt og udføre de besynderligste ting. Det 
er rimeligvis berørelsen, der fremkalder dette forhold, og naar det 
fremkaldes uden at hypnotisøren er tilstede, hvad der tidligere er 
anført et eksempel paa, saa stikker det rimeligvis i, at indskydelsen 
fremkalder et saa levende billede, at det blir jevngodt med et san- 
seindtryk. Man har gjort følgende eksperiment; en var indifferent 
hypnotiseret og to tilstedeværende tog hver sin haand; derved delte 
de den hypnotiseredes sympathi imellem sig, saaledes at denne ikke 
taalte, at den, der besad den venstre sides sympathi, rørte den 
høire haand, og omvendt. Man kan ogsaa overføre sympathien paa 
en anden, idet man, naar man holder den hypnotiseredes haand, 
lidt efter lidt lader en andens haand indtage ens egen plads. Den, 
der staar i rapport til den hypnotiserte, kan alene fremkalde mu- 
skelsammentrækninger hos denne og ophæve dem igen. Det er 
forgjæves, at en anden person forsøger at opnaa det samme ved de 
samme midler. Den hypnotiserte føler, selv om han ikke kan se 
det, hvem der berører ham, selv tvert igjennem klæderne. Som 
nævnt kan hvem som helst give den indifferent hypnotiske indsky- 
delse; ikke saa, naar en bestemt hypnotisør staar i forhold til ved¬ 
kommende, da modtager denne kun indskydelse af ham; og er der 
to, der staar i forhold til hver sin halvdel af den hypnotiserte, saa 
kan den, der f. eks. har den høire sides sympathi, kun fremkalde 
hallucinationer for det høire øie; med det venstre ser vedkommende 
dem ikke. 
(Fortsættes.) 
