Om dal- og fjorddannelse i Norge. 1 ) 
Af cand. real. T. Ch. Thomassen. 
Vil vi søge de dybere liggende grunde for dal- og fjorddannelse, 
da maa vi først bemerke, at alle klipper, uden undtagelse, i mere 
eller mindre grad er gjennemsat af sprækker og sletter. 
Naar dynd tørrer, sprækker det uregelmæssigt eller ogsaa mere 
eller mindre regelmæssigt. Paa grund af materialets skrøbelighed 
vil en hel del af disse sprækker udviskes af regn, frost, hede, vind 
o. s. v. Men de største sprækker blir staaende igjen og danner 
afløbsrender for våndet. 
I aabne snit ved en elvebred ser man gjerne lagning. Men 
gjennem lagene sætter sprækker, dels mindre og mere lokale, dels 
større, som trænger gjennem alle lag, idet de følger hvert lags blø- 
deste strøg. Hvor sprækkerne naar op i overfladen, deles denne 
ved dem i mere eller mindre rudeformige stykker. Der hvor. to 
større sprækker skjærer hinanden, dannes der gjerne i skjærings¬ 
punktet en større hulning, og der, hvor tre sprækker skjærer 
hinanden, blir denne end større, idet det afskaarne triangels hjørner 
afslides. 
Det samme er tilfældet, om end mindre udpræget, ved de 
mindre sprækker. Det her udviklede er en hovedfaktor, naar ud- 
grøftet myr vender tilbage til sin oprindelige tilstand. Naar myren 
er blevet græsland, og saa dette overlades til sig selv, vender det 
snart tilbage igjen til myr, idet det sprækker i tørt veir. Disse 
sprækker lukkes ikke, men siderne glider ud, og der dannes mud- 
rede rum imellem græspletter. Dette gjentages nu fra aar til an¬ 
det, indtil den tidligere græsmark er forvandlet til talløse smaa tuer 
x ) Se no. 7. 
16 
