245 
Men det er ikke alene i disse egne, som hører til de i geolo¬ 
gisk forstand yngste lag af vort land, at foldningen optræder. Vi 
træffer den overalt i landet — ogsaa i de ældste lag, grundfjeldets. 
Saaledes optræder den i kysten ved Arendal, i Smaalenene, paa 
Dovre og mange andre steder, ja vi behøver her i byen (Bergen) 
kun at spadsere i »fjeldveien« for der i veiens sider flere steder at 
se udmerket tydelig og vakker foldning. Foldningen viser sig i det 
hele saa almindelig udbredt, at man, naar man tegner op akse- 
linjerne for de forskjellige systemer af foldninger, faar et temmelig 
godt relief af Norge. Det er dog forholdsvis faa steder, at fold¬ 
ningen fremtræder paa den maade, at man ser tydelige hvælv. Det 
almindelige er, at hvælvenes overdel, bølgetoppene ligesom, er afrevne. 
Hvormeget der er bortført, er det ikke godt at afgjøre. Det kom¬ 
mer i det enkelte tilfælde an paa, om man skal tænke sig at hvælvet 
har været helt sluttet eller om det, hvad der vel har været det al¬ 
mindelige, under sin dannelse brast langs akselinjen. I sidste til¬ 
fælde kan man da tænke sig, at de brustne sider senere sank ned 
og tildels sammen igjen, og at det kun har været den øverste del 
af de gjenstaaende vægge i det brustne hvælv, som blev afreven. 
Hvorom alting er, en afslidning har der fundet sted, men ofte meget 
langt tilbage i tiden, noget som kan sees deraf, at yngre bergarter 
(f. eks. konglomerat) findes afleiret ovenpaa de afrevne bølgetoppe. 
Foldningen staar i nærmeste sammenhæng med eruptiverne og 
optræder langs disses grænser. Den maa regnes som en af de 
hovedfaktorer, som har været virksomme til at forme vort lands 
overflade. 
