254 
tydning, skulde berøre Sibiriens store floder og kunde kanske derigjen- 
nem ogsaa for vort land faa sin direkte interesse. 
Hvorledes aber spiser østers. Paa øerne i syd for Birma findes 
der en abe, som er en ivrig østersfisker, og som forstaar at aabne øster¬ 
sen ved hjælp af stene; det sidste er jo det merkeligste ved sagen, da 
man almindelig mener, at det er mennesket alene, som har faaet for¬ 
stand nok til at kunne benytte sig af verktøi. Hr. Car p ente r, som 
ofte har iagttaget abernes østersfiskeri, giver i Nature (eng.) følgende be¬ 
skrivelse af deres adfærd: »Paa de øer, som hører til Mergui-arkipelet, 
er de klipper, som under ebben stikker op af våndet, bevoksede med 
østers af forskjellig størrelse. En abe, sandsynligvis macacus cynomol- 
gus, som lever i disse egne, gaar ved ebbetider ud paa stranden og 
aabner de paa klippen siddende østers, idet den slaar paa det øverste 
skal med en sten, indtil skallet gaar istykker, saa den enten med fing¬ 
rene kan trække dyret ud eller kan suge det direkte ind i munden. 
Naar man skræmmer aberne, mens de holder paa med sit arbeide, saa 
efterlader de de stene, der har tjent dem til verktøi paa stranden, og 
man ser da, at disse er omhyggeligt udsøgte, ikke med hensyn til stør¬ 
relsen, men med hensyn til form: de er ofte temmelig smaa, men altid 
saaledes beskafne, at dyret bekvemt kan gribe rundt dem. Anvendelsen 
af verktøi er saameget merkeligere, som aberne maa bringe stenene med 
sig fra strandbredden ud til de af soen opragende klipper, paa hvilke 
østersen sidder. 
Gibbonerne, som lever paa de samme øer, forstaar sig ikke paa 
østersfiskeri. 
Væddeløbskameler. Ligesom man i Europa gjennem omhyggeligt 
»parringsvalg« har uddannet en egen race væddeløbsh este, saaledes 
har man i Afrika opdrættet en egen kamelrace, der gaar under navn af 
mehari og udmerker sig ved overordentlig hurtighed og stor udholden- 
hed i løb. En saadan meliari skal kunne drive det til en hastighed af 
30 kilometer i timen, og om denne hastighed end ikke kan bibeholdes 
synderlig længe, saa formaar gode løbere uden vanskelighed mange 
timer i rad at tilbagelægge 10 kilometer i timen, hvad der jo ogsaa er 
ganske respektabelt. Der er gjort forslag om at anvende saadanne 
meharis i den franske hær i Afrika, særlig i de egne, hvor heste paa 
grund af sandbunden og vandmangelen ikke kan komme frem. 
Forgiftede druer. Til at ødelægge meldug paa druer (Peronosporar 
viticola) havde man anbefalet kobbervitriol. De dermed behandlede 
vinstokke bar imidlertid druer, efter hvis nydelse der i omegnen af Lyon 
og i departementet Gard er iagttaget forgiftningstilfælde. Man kan ikke 
noksom advare mod brugen af bly-, kobber-, nikkel-, kobolt-, kviksølv-, 
antimon- og arsenikforbindelser. ( Die Natur.) 
Saecharin. Dette stof, det sødeste af alle stoffer, fremkommer 
som det endelige resultat af en lang række kemiske omsætninger og 
spaltninger. Det er et hvidt pulver, tungt opløseligt i vand, meget let 
opløseligt i æther og alkohol, og 280 gange sødere end sukker. Denne 
sidste egenskab har allerede skaffet det betydning. Det laa jo for haan- 
