255 
den, at en saa fabelagtig sød substans øieblikkelig vilde blive benyttet 
til forfalskninger af alle slags i vor forfalskningernes tidsalder. Først og 
fremst maa man da vente et »kunstsukker« paa samme maade, som 
man allerede forlængst har kunstsmør, kunstmelk og lignende. Virkelig 
har allerede F a hl berg selv, saccharinets fremstiller, fremstillet et dextro- 
saccharin eller en blanding af i del saccharin og 1000—2000 dele rør- 
sukker. Dextrosaccharinet skulde være for diabetikere, der som bekjendt 
maa afholde sig fra nydelsen af sukker og alle søde spiser. Men her¬ 
med vil forfalskningerne sandsynligvis ikke blive staaende, og saa vil man 
for fremtiden maatte være paa sin post, naar nye sukkersorter opstaar 
og af reklamen udstyres med alle de forskjelligste egenskaber. Der er 
da intet andet at gjøre, end at væbne sig med videnskaben. Man har 
allerede anstillet forsøg og anbsfaler at behandle den mistenkelige sub¬ 
stans med æther, som opløser saccharinet, filtrere vædsken af og saa se 
efter, hvilket stof det er, som ved fordunstningen udskiller sig. Er det 
saccharin, kjendes dette let paa sødheden. Andre og bedre prøver turde 
blive for omstændelige for det daglige liv. (Die Natur.) 
Literatur. 
I anmeldelsen af dr. D. C. Danielsens Alcyonida, den norske 
nordhavsekspedition XVII, er indløbet nogle feil, som herved be¬ 
des rettede. Istedetfor »nær beslegtede med koraldyrene« skulde der staa, 
at alcyoniderne er koraldyr. Istedetfor »2 nye slegter« skulde der staa, 
at der blev fundet tilsammen 10 nye slegter. Disse nye slegter er: 
Voringia, Duva, Drifa , Nannodendron, Dulla, Gersemiopsis, Bara~ 
throbius, Saralclca, Chrysofanes samt Organidus, den sidte tilhører en 
ny underfamilie. At der blev fundet et saa stort antal nye slegter maa 
tildels henregnes dertil, at det udelukkende er dybvandsformer, som for 
størstedelen lever i det iskolde vand i det nordlige Atlanterhav, hvor 
hidtil kun yderst faa skraber er rukne hen. Interessant er det at se, 
at ogsaa disse egne kan huse en saavidt stor rigdom af koraldyr, som man 
vistnok almindelig er tilbøielig til at betragte som væsentlig tilhørende 
de varme lande. De nordlige koraldyr har imidlertid undergaaet 
adskillige forandringer, der adskiller dem fra de tropiske, og som an¬ 
tagelig gjør dem mere skikkede for en arktisk levevis. 
Brevveksling. 
Udklækning af hvepseeg. Da jeg forleden søndag sad ved et af vore 
vinduer faldt mine øine paa to graa larver af ca. 15 mm.s længde, som vi plejer 
at kalde kaalorme, og som laa paa saalbænken udenfor vinduet. Jeg troede straks 
de var døde, men ved at pirre lidt ved dem opdagede jeg, at der var liv i dem, 
om de end var noget matte. Jeg kastede dem bort og tænkte ikke mere derover, 
indtil jeg et øieblik efter saa to lignende ligge der, uden at jeg kunde begribe, 
hvorfra de var komne. Ved undersøgelse af vinduesposten faldt mine øine paa et 
lille hul, hvori stormkrogen fæstes, naar den ikke benyttes, (hullet er 5—7 mm. 
i diameter og henved 35 mm. dybt). Jeg saa da til min forbauselse, at de om- 
