259 
gende eksperiment; han lader en hypnotiseret se et (imaginært) portræt 
paa et stykke papir, som man dernæst lægger ind mellem et dusin 
andre stykker papir, der ser aldeles ens ud. Naar den hypnotiserte 
er vækket, beder han ham om at gjennemse papirstykkerne; den 
hypnotiserte gjør det uden at skjønne, hvorfor han skal gjøre det, 
og naar han kommer til papirstykket, hvor han tidligere saa por- 
trætet, ser han det igjen. Det maa antages, at der i disse tilfælde 
findes en liden plet eller et andet ubetydeligt kjendemerke, der for 
den hypnotiserte gjenkalder erindringen om linjen eller portrætet. 
Hermed stemmer det ogsaa overens, at naar man lader den hyp¬ 
notiserte se paa papirstykket i en noget betydelig distance, saa 
ser han det hvidt, og først naar det kommer saa nær, at han 
kan skjelne detaljer paa papirstykket, ser han ogsaa portrætet; 
lader man en nærsynt se gjennem lorgnet eller briller, hvorved 
han kan se i større afstand, saa ser han ogsaa portrætet tid¬ 
ligere. Man kan udtrykke dette saaledes: Den imaginære gjenstand, 
der udgjør hallucinationen, opfattes under de samme forhold som 
. en virkelig gjenstand. 
Som yderligere vidnesbyrd herom kan tjene de forsøg, der er 
anstillet af Bin et og Féré, idet de har givet hallucinationen andre 
former ved hjælp af optiske instrumenter. De fleste vil vide, at 
naar man holder et prisme foran det ene øie, saa ser man den be- 
tragtede gjenstand dobbelt, fordi prismet afbøier de straaler, der 
falder ind i det ene øie. Lader man nu en hypnotiseret ved ind- 
skydelse se en ting, saa ser han denne ting dobbelt, naar der holdes 
et prisme foran det ene øie. Man kan ogsaa lade en hypnotiseret 
betragte en imaginær gjenstand gjennem en theaterkikkert, og alt 
eftersom han ser gjenstanden gjennem den ene, objektiv-, eller den 
anden, okular-ende af kikkerten, vil han se den langt borte og for- 
mindsket eller tæt ved og forstørret. Kikkerten maa være ind- 
stilletfor hver især; en nærsynt vil ikke kunne se gjennem en kikkert, 
der er indstillet for en normal eller en langsynt. Fremdeles kan 
man lade den hypnotiserte se den imaginære gjenstand i et speil, 
og naar man dreier speilet saaledes, at de imaginære straaler ikke 
kan kastes tilbage ind i den hypnotisertes øie, saa ser han heller 
ikke speilbilledet mere. Man kan endvidere variere disse forsøg 
med dobbeltbrydende og totalreflekterende prismer, og den imagi¬ 
nære gjenstand vil af den hypnotiserte altid sees, som om han 
17* 
