264 
vor frihed er kun uvidenheden om de grunde, der driver os til at 
handle«. Nuvel, vi skal ikke her indlade os paa at behandle dette 
vanskelige spørgsmaal nærmere; men saa meget fremgaar ialfald af 
forsøgene med hypnotiserte, at denne vor følelse af frihed ikke be¬ 
viser meget; den har den hypnotiserte ogsaa. 
Det er klart, at denne den hypnotisertes afhængighed af hyp¬ 
notisøren kan være en for vedkommende meget farlig sag, idet 
han ikke vil kunne undgaa at begaa en forbrydelse, om en saa- 
dan blir ham befalet ved indskydelse. Det er derfor ogsaa et 
af de mest brændende spørgsmaal med hensyn paa hypnotismen, 
dette, om en, der begaar en forbrydelse ifølge en indskydelse un¬ 
der hypnose, skal ansees som ansvarlig, og fremdeles, hvorledes 
man skal kunne udfinde, om forbrydelsen er begaaet under disse 
forhold. Man kunde tro, at man vilde kunne komme efter dette, 
naar man igjen hypnotiserede vedkommende og eksaminerede ham i 
hans hypnotiske tilstand; thi i denne vil han meget vel kunne min- 
des alt det, der tidligere er passeret ham, og prof. B eau nis mener, 
at ingen kan lyve under hypnosen. Dette sidste er imidlertid neppe 
ganske vist; man har endnu ikke tilstrækkelige forsøg med gamle 
forbrydere for sikkert at kunne dømme herom. Og saa kommer 
endnu den vanskelighed til, at hypnotisøren, paa samme tid han 
befaler den hypnotiserte at begaa en forbrydelse, ogsaa kan befale 
ham at glemme eller ikke at omtale for nogen, hvad der er pas¬ 
seret. Det vilde blive for vidtløftig at behandle denne side af sagen 
nærmere; det maa være nok med disse antydninger. Saa meget 
fremgaar ialfald af dem, at hypnosen af slette mennesker kan be¬ 
nyttes til slette gjerninger, og saadant har ogsaa fundet sted. Men 
herpaa at grunde en fordømmelsesdom over hypnosen i sin almin- 
delighed gaar neppe an; hvis det var muligt, kunde man i det høi- 
este behandle den som giftige lægemidler, som folk ikke kan faa 
tag i uden lægens anordning. Fordi om der gives en hel del men¬ 
nesker der for tiden misbruger morfin, vilde det neppe være heldigt 
at forbyde brugen af dette lægemiddel. Den tid vil vistnok om 
ikke saa længe indfinde sig, da man ogsaa hos os vil hypnotisere i 
større eller mindre omfang, og da det vil være umuligt at forhindre 
hvemsomhelst i at praktisere denne sag, saa vil der ikke vel kunne 
gives noget andet middel mod misbrug end et almindeligt kjendskab 
til sagen og dens mulige farlighed; det vil da ligge i menneskenes 
