Om dal- og fjorddannelse i Norge. 1 ) 
Af cand. real. T. Ch. Thomassen. 
Foruden foldningen har vi et andet fænomen i vort land — 
vistnok i stor udstrækning, men endnu lidet eftergaaet. Dette fæno¬ 
men er dislokationen, d. e. forskydningen af lagsystemer saavel i 
vertikal som i horizontal retning. Fænomenet er, som sagt, endnu 
lidet eftergaaet i vort land, saa at vort kjendskab til den indflydelse, 
det har havt til formningen af vort lands relief, endnu kun er ringe. 
Saameget synes dog allerede at fremgaa af det, som er fremdraget 
om dislokationen, at dens linjer viser hen til bestemte brudlinjer i 
landet. 
Dannelsen af dal og fjord er endnu et af vor geologies aabne 
spørgsmaal, og meningerne om, hvilke faktorer der har været virk¬ 
somme ved dannelsen og hvor stor virksomhed der bør tillægges 
hver af dem, er endnu meget delte. I et land som vort, der har 
en saadan uendelighed af dale og fjorde, er det klart, at spørgs- 
maalets endelige, paa detaljundersøgelser støttede, løsning vil tage 
lang tid, og man har kun for et par fjordes og indsøers vedkom¬ 
mende en paa detalj undersøgelser støttet forklaring. 
Professor dr. Th. Kjerulf har opstillet den generelle forklaring, 
at dale saavelsom fjorde er dannede ved spalter og forrykninger. 2 ) 
Landet er gjennemsat af »store gjennemskjærende linjesystemers. 
»De store fjordes udgreninger styres af saadanne systemer«. »I 
dalenes løb og søernes retninger spores ofte næsten retvinklede 
kast, disse gjentages liggende efter hverandre ud over landpladen«. 
— »Landpladens forhold ud mod kysten kan saaledes udtrykkes, 
at den bryder i knæks. —• »Ikke anderledes er nogle store hoved- 
dales forhold og nogle store med vandbassin fyldte depressioners. 
Slutning. Se no. ^ og 8. 
2 ) Udsigt over det sydlige Norges geologi 1879. 
