273 
Denne retning svarer til Myvatn—Oræfalinjen paa Island. Ord¬ 
net efter denne linje ligger skraaningen af Østgrønlands banker, 
østskraaningen af ryggen mellem Jan Mayen og Island, eggen af 
Norges kystbanker udenfor Nordland. 
Den tredie retning er det parallel Reykjaneslinjen gaaende sy¬ 
stem af østgaaende linjer. Hid hører: Sælbulinjen fra Kristiansund 
—Sælbu, linjen Aalesund—Aursuen, Nordfjordlinjen fra Nordfjord 
til Fæmun, Sognefjordlinjen, linjen fra Karmø og Stavanger til Brevig 
og Fredrikshald. 
Endelig har vi et sæt af sydøstgaaende linjer. Til dem hører: 
Romsdalslinjen fra Stemshesten—Mjøsen, linjen Aalesund—Holme¬ 
strand, Stat—Brevig, Fensfjorden ved Bergen—Tvedestrand og Ry- 
fylkelinjen. 
Til dette sæt af linjer svarer Færø—Vatnajokullinjen fortsat i 
Danmarksstrædet. Parallel denne ligger Spitsbergen-Bankens afifald 
mod Ishavsdybet og Spitsbergens vestkyst. 
Vegten lægges altsaa her paa sprækkesystemerne, medens 
erosionen tilskrives en underordnet rolle. 
I skarp modsætning til denne opfatning staar nu den anden 
(væsentlig repræsenteret af prof. Helland), som tillægger erosionen 
næsten det hele arbeide, medens spalter og forrykninger kun spiller 
en meget underordnet rolle. 
Det udførligste, paa detaljundersøgelser støttede arbeide over 
det her omhandlede spørgsmaal, er professor Brøggers af handling 
om Kristianiafjordens dannelse. 1 ) Han er af den formening, at der, 
naar der handles om fjorddannelse, maa tages hensyn baade til 
dislokation og erosion, og at Kristianiafjorden er fremgaaet som re¬ 
sultat af forrykninger og sænkninger paa den ene og af en mægtig 
erosion paa den anden side. 
Denne fjords dannelseshistorie blir da i korte træk følgende: 
Hvis det er saa, at, om ikke hele, saa dog betydelige partier 
af jordens indre er i ildflydende tilstand, saa maa, under jordklodens 
fortsatte af kjøling, det flydende indre trække sig mere sammen end 
den faste skorpe, og der blir et aabent rum under skorpen. 
Tyngdekraften vil imidlertid stræbe at drage den faste skorpe 
ind mod jordens centrum, og skorpen kan da slaa rynker: der dan¬ 
nes en bjergkjæde. 
x ) Nyt Mag. f. Naturvidenskab. Bind 30, p. 99 sq. 
18 
