dengang indtog en stilling, der var sjelden heldig for iagttagelse, intet 
spor af dobbeltkanaler. Men dengang observeredes Mars, mens der 
paa den herskede saadan fordeling af aarstiderne, at der ingen synderlig 
issmeltning fandt sted. I 1879 saa man, at en dobbeltkanal dannedes, 
men undersøgelserne maatte dengang netop da afbrydes, og man tvilede 
derfor med grund paa iagttagelsens ligtighed. I 1882 var Mars endnu 
længere borte fra os, og det var derfor lidet sandsynligt, at man da 
skulde komme til nogen løsning af spørgsmaalet. Da var imidlertid for 
Mars netop issmeltningstiden, og Schiaparelli saa til sin forbauselse, 
hvorledes den ene kanal efter den anden fordobledes, mens andre blev 
bredere. Da observationerne maatte afbrydes, var ikke mindre end 20 
kanaler fordoblede. 
Den forklaring af denne fremtoning, der ligger nærmest, er vel 
den, at disse dobbelte kanaler hele tiden har været tilstede; hele som¬ 
meren ligger de tørre, men naar havstrømningerne ved jevndøgnstiderne 
indtræder, blir de fyldte med det blaa havvand, og blir da først 
synlige. * 1 ) 
Med hensyn til det eiendommelige i fordelingen af land og hav 
paa Mars udtaler Stanislaus Meunier sig saaledes i „La Nature“: 
Man ved, at paa vor klode har oceanet tre gange saa stor over- 
flade som kontinenterne, og man bør merke sig, at Europa, Asien og 
Afrika tilsammen danner en stor ø, mens en anden ø dannes af Nord- 
og Sydamerika. Paa Mars er der næsten ligesaameget land som vand, 
og de er blandede om hinanden paa en saa indviklet maade, at en 
reisende kunde, enten han vilde tillands eller tilvands, besøge næsten 
ethvert punkt paa planeten uden at forlade det element, paa hvilket 
han havde tiltraadt sin reise. 
Man maa herved huske paa, at Mars er ældre end jorden, det er, 
at den har individualiseret sig som planet før denne, og at den er 
mindre. Den er derfor nu kommet paa et mere fremskredent punkt i 
sideral udvikling og repræsenterer i store træk, hvad vor jord engang 
vil blive. 
En af de uundgaaelige følger af jordens af kjøling er en frem- 
skridende absorption af oceanets vand af de efterhaanden fastnede 
masser. 
Resultaterne af mange dybvandsmaalinger i oceanet har gjort det 
muligt at konstruere bathymetriske karter, og disse viser f. eks. for 
Atlanterhavets vedkommende, at om våndet sank 4000 meter under nu- 
Man har forresten ogsaa fremsat den hypothese, at fordoblingen af kana- 
lerne skulde være resultatet af »Mars-menneskenes« udgravinger, og at kanalerne 
i det hele skulde være disse vore fjerne kollegers vigtigste samfærdselsmidler, en 
hypothese, som jo for tiden ialfald ikke er andet end den rene fantasi. 
