Har Venus nogen maane? 
Af I. Fr. Schroeter. 
Mere end 200 aar er forløbne, siden Fontana i Neapel den 
aite november 1645 bemerkede i sin kikkert en svag stjerne lige 
ved planeten Venus. Var denne stjerne en, som fulgte Venus paa 
dens bane rundt solen, eller var det kun en fiksstjerne, som viste 
sig i samme retning som planeten og kun tilsyneladende stod den 
nær, eller var det en anden planet, kanske indenfor Merkur, som 
iblev seet i kikkertens felt samtidig med Venus, eller var det hele 
kun et optisk bedrag fremkaldt af den kikkert, Fontana benyttede, 
*og de atmosfæriske forhold, hvorunder han anstillede sin observa- 
tion ? Hvilken af disse antagelser var den sandsynligste ? Skal man 
holde sig til den historiske fremstilling, maa man vel antage, at 
Fontana havde den opfatning, at det var Venusmaanen, han havde 
seet i sin kikkert samtidig med planeten. Og denne antagelse fik 
en sikrere grundvold at bygge paa, da den erfarne pariserastronom 
Dominic Ca s si ni 27 aar senere, den 25de januar 1672 kl. 7 om 
morgenen, saa en stjerne lidt nedenfor planetens sydlige horn omtrent 
af samme udseende som planeten, men af betydelig mindre størrelse. 
14 aar senere fik Cassini en ny bekræftelse paa sin iagttagelse. Han 
observerede den 28de august 1686 kl. 4 om morgenen en stjerne 
lidt østenfor planeten. Disse to observationer var den berømte 
astronom i hoi grad paafaldende; han kunde ikke finde nogen nær¬ 
mere forklaring end at antage, det var Venusmaanen, han havde 
havt i sin kikkert, og dette er han saa overbevist om, at han ud- 
taler: »den nyopdagede maane reflekterer kun sjelden lys nok til, 
.at den kan sees.« 
Om dette er grunden til, at der gik næsten hundrede aar hen, 
inden denne problematiske maane igjen lod sig se, skal vi lade være 
