353 
dugdraaber; vokser de videre eller vokser flere af dem sammen, blir 
de som gryn, fra fineste semuillegryn til store byggryn, eller endog 
store som nødder. Af disse smaaknuder har sygdommen faaet sit 
navn, idet tuberkel betyder en liden knude. — Fra først af er nu 
disse smaahobe af celler graa, næsten halvklare; men snart begynde* 
de at blive gule og ugjennemsigtige i midten. Det kommer deraf, 
at de inderstliggende celler dør; man har ment det kommer af, at 
der ingen blodkar dannes i knuderne og at cellerne derfor ingen 
ernæring faar; det kommer vel snarere deraf, at disse celler er for¬ 
giftet af tuberkelbacillerne og derfor deres livskraft ødelagt. Naar 
cellerne dør, udviskes deres grænser, og med de omliggende danner 
de en tør, kornet, gulagtig masse, der meget betegnende er sam¬ 
menlignet med ost; man siger derfor, at cellerne ved døden under- 
gaar en ostagtig forandring, at tuberklerne blir ostede. Undertiden 
indtræder døden i cellen saa snart, at mens kjernerne, der ligger 
Fig. i. Fig. 2. 
Fig. I. Gjennemsnit af en tuberkel med kjæmpecelle i midten. Kjæmpecellens 
gule midtpunkt er afdød og ostet. Langs randen af den ligger talrige mørke 
cellekjerner. Saavel i kjæmpecellen som i og mellem de øvrige celler en mængde 
tuberkelbaciller. (Sterkt forstørret"). 
Fig. 2. Spyt af en tæringssyg (sterkt forstørret). Tuberkelbacillerne (som i præ- 
paratet er rødfarvede) er sorte; de øvrige (i præparatet grønne) mikrober samt 
cellekjernerne er skrafferede. 
ud mod periferien, holder paa at dele sig, mister den midterste del 
af cellens protoplasma sin levedygtighed; protoplasmet kan ikke 
følge med kjernerne i delingen, og man faar en stor protoplasma- 
klump, der er halv- eller heldød (gulagtig, ostet) i midten, mens der 
i det endnu levedygtige randparti er ophobet en hel del nydannede 
kjerner. Paa denne maade dannes efter Weigert de saakaldte 
kjæmpeceller, der er karakteristisk for tuberkel dannelsen. Lignende 
dannelser kan dog ogsaa forekomme ved andre sygdomsprocesser 
eller endog ved dannelsen af normalt væv som f. eks. ben. 
