359 
Efterhvert som nu tuberkelbacillerne formerer sig og kryber om, 
dannes nye knuder eller tuberkler, der kan voxe sammen med de 
ældre; alle blir de med tiden ostede og paa den vis faar vi dannet 
større eller mindre ostemasser inde i det syge, delvis ødelagte væv. 
Sker nu dette i lungen, kan luftrørenes vægge angribes og bli op- 
ædt, og de ostede masser udtømmes da med spyttet; der dannes 
paa denne maade et lidet saar i lungen; og dette saar har stadig 
en tilbøielighed til at udvide sig, fordi der bsaarbunden altid dannes 
nye tuberkler, der blir ostet og falder hen; der dannes større og 
større hulrum, tæringen er i gang. Det er dels fordi syge dele af 
lungen kan udtømmes med spyttet, dels fordi tuberkelbacillen utvil¬ 
somt trives og formerer sig saa godt i spyttet, at man i regelen 
tinder saa store mængder tuberkelbaciller i tæringssyges spyt. 
Dette benytter man sig af for at kunne paavise sygdommen paa en 
tid, da den endnu ikke har fremkaldt saadanne forandringer i lungen, 
at sygdommen lader sig paavise med den almindelige undersøgelse 
eller for at sikre sig, at det virkelig er tuberkelbacillen og ikke 
andre aarsager, der har fremkaldt en tilstedeværende lungesygdom. 
Denne undersøgelse er let at udføre og foretages paa følgende 
maade: man presser lidt spyt mellem to glas, saa der blir liggende 
et tyndt lag over glasset; dette tørres og farves ved at glasset lægges 
i en opløsning af fuksin eller et andet lignende farvestof i karbol- 
vand eller anilinvand. Dyppes nu glasset derefter f. eks. i fortyndet 
salpetersyre, afifarves alt hvad der findes paa glasset, celler og alle 
de forskjellige slags mikrober, som altid findes i spyt, alt undtagen 
tuberkelbacillerne; disse har den egenskab fremfor alle de andre 
mikrober, at de holder fast paa farven; de vedblir altsaa at være 
røde, hvis farven var fuksin; saa kan man tilslut dyppe glasset i en 
opløsning af en anden farve, en blaa eller grøn, som nu farver cel- 
lerne og alle mikroberne undtagen tuberkelbacillerne, der fremdeles 
vedbliver at holde fast paa den første farve; man faar altsaa røde 
tuberkelbaciller paa blaa eller grøn bund. Denne eiendommelighed 
ved tubeikelbacillen gjør det forholdsvis let at finde den; og gjør 
det alene muligt med sikkerhed at skjelne den fra alle andre mi¬ 
krober; kun den spedalske bacille har samme egenskab. De ser 
her paa billedet af et saadant spytpræparat tuberkelbacillen rød, men 
cellekjernene og alskens andre baciller er farvet af malakitgrønt. 
