37 » 
sig venner, som tildels stemte overens med ham i interesser, hans til- 
bøielighed for naturvidenskaben voksede og udviklede sig igjennem den 
anledning til studier, som omegnen frembød, særlig i retning af indsam- 
ling af biller, hvad der dengang var svært paa mode. Hans helbred 
synes ogsaa at have været god; han var en ivrig fodgjænger og en dygtig 
sportsmand, deltog adskillig i selskabslivet og interesserede sig ikke saa 
lidet for musik. 
Men venskabet til Hen slow var vel den største fordel, han. havde 
af opholdet i Cambridge. Bekjendtskabet modnedes snart til trofast 
venskab, og den ældre mands større kundskabsforraad og ordnede leve¬ 
vis, havde, som Darwin taknemmelig erkjender, den bedste indflydelse 
paa ham. Gjennem Henslow var det ogsaa, at Darwin, kort efter 
at han havde taget sin eksamen, fik tilbud om at ledsage Beagle paa 
dens verdensomseiling, en reise, som med rette kan siges at have været 
vendepunktet i hans liv. Det er noksaa rart at se, hvor nær det var, 
at dette tilbud var blevet afslaaet, idet grundene for og imod deltagelsen 
dengang syntes at være lige gode. Han selv havde nok lyst til at reise, 
men hans fader var af flere grunde imod planen, bl. a. af frygt for, at 
en saa lang reise vilde forrykke hans senere uddannelse. Væsentlig 
gjennem paavirkning af en onkel paa modersiden Josiah Wedgewood 
blev faderens indvendinger overvundne; men saa blev der gjort videre 
indvendinger af chefen paa skibet, kapt. Fitzroy, som var en discipel 
af Lavater og nær havde sat sig imod at have Darwin med paa grund 
af formen af hans næse, som ikke i tilstrækkelig høi grad tydede paa 
bestemthed og energi! — Forskjellige grunde bevirkede den ene ud- 
sættelse efter den anden, men tilslut seilede skibet fra Plymouth den 
27de December 1831. 
Skjønt Henslow var professor i botanik, var det umuligt at kjende 
ham uden at smittes af interesse for geologi, og paa denne tid var 
derfor Darwins modvilje mod denne videnskab hævet, saa han endog 
havde været med Sedgwick paa en af dennes reiser i det nordlige 
Wales. Beretningen om reisen med Beagle er kjendt gjennem den 
berømte reisebeskrivelse; biografien indeholder imidlertid en række breve, 
der fortæller om mange smaa hændelser paa reisen, og som viser den 
udvikling, Darwin gjennemgik, og de tanker, som allerede dengang 
begyndte at dæmre hos ham. Det er interessant at se, hvorledes den 
nye kjærlighed ofte er sterkere end den gamle. »Men geologien er 
det, der er mest moro ved; det er som at spille hazard. Naar jeg 
først kommer til et sted og studerer paa, hvad slags fjelde, jeg har med 
at gjøre, vædder jeg ofte i tanken »tre mod én paa, at det er tertier- 
dannelser og ikke grundfjeld; det sidste har imidlertid hidtil vundet 
samtlige veddemaal.« Senere er han endog uenig med sig selv om. 
