Lidt om høifjeldets planteverden. 1 ) 
Naturforskningens allerførste arbeide bar maattet være at optage 
inventarielister over naturen, saa man fik vide bvad der fandtes. Men 
ligesaa nyttigt og nødvendigt som dette er, ligesaa klart har de største 
naturforskere indseet at dette ikke er m a a 1 e t, men kun et middel 
til at naa længere frem. Yore „fioraer u 
er planteverdenens inventarielister, og de 
botanikere, som har optaget saadanne 
inventarielister over vore fjeldplanter, har 
dermed gjort videnskaben en uvurderlig 
tjeneste. „Den dannede almenhed u er 
lidt efter lidt kommen saa vidt, at den 
interesserer sig en smule for floraen; 
man synes, at man for skams skyld maa 
kjende navnene paa dryas octopetala , 
reinblommen (fig. 1), med de vakre 
blade og prægtige blomster; enhver fjeld- 
vandrer, som ikke gaar med rent luk¬ 
kede øine, kj ender nu reinblommens 
smaa tuer; man synes, at man bør kunne 
nævne navnet paa rødsildren (saxifraga 
oppositifolia, fig. 2), som mangesteds Dvyas octopetala, „rem- 
blom“. (Hvide blomster). 2 / 3 af 
paa fj eldet ligger som en rød, lysende 
nat. st» 
matte. 
De moderne botanikere er imidlertid gaaet et skridt videre. De 
har begyndt at studere den levende plantes reaktion mod den natur,, 
som omgiver den; de forsøger paa at vise — og i mange tilfælde 
har de ogsaa opnaaet at vise — hvor vidunderlig planten kan lempe 
*) Yed M. Bugge efter fil. dr. Gunnar Andersson. 
1 
