37 
og* aarfugl. Den er meget sjeldnere end rakkelhanen og forsaavidt 
interessantere, fordi den er afkom af forskjellige slegter, mens rakkel- 
hanens forældre tilhører samme slegt. Rypeorren lorener ogsaa paa 
en forunderlig maade i sig de karakterer, der er eiendommelige for 
slegterne tetrao (skovhøns) og lagopus (ryper), saa at man ikke ved, 
hvor man skal henføre den. Nogle forskere har stillet den blandt 
skovhønsene, andre igjen til ryperne, idet de første har gaaet ud fra, 
at dens far er en aarfugl, de sidste, at han er en rype. Bastarderne 
henregnes nemlig altid til den slegt, hvortil faderen hører. 
Rypeorren er noget mindre end en aarhøne. Den viser, som 
ovenfor nævnt, en forunderlig blanding af aarfugl og rype, saaledes 
er tæerne som hos rypen fjerkiædte, dog med undtagelse af den 
yderste J / 4 eller halvdel, der ligesom aarfuglens tæer -er nøgne og 
bedækkede af pladeformede hornringe og større skjel, under hvilke 
der sidder en rad lameller. Over øiet har den ligesom aarfuglen en 
rød nøgen vortet flæk, men denne er desuden som hos ryperne paa 
den øvre side forsynet med en tandet kam. Halen er som aarfuglens 
lyreformet indskaaren, dog ikke saa dybt som dennes, og har 18 styr- 
fjer. 1 Lirypens hale er tvert afskaaren og har 14 styrfjer. Ligner 
saaledes halen i form nærmest aarfuglens, minder dens farve derimod 
om ^pens, thi den er sort med en mere eller mindre bred hvid kant 
i spidsen. Næbbet staar omtrent midt mellem forældrenes i form og 
størrelse. 
Hannen er om vinteren oventil sortagtig med graalig hvide, fint 
plettede spidser paa fjerene. Undersiden samt halsen og vingerne er 
hvide med sorte flekker. Paa brystet har den et større eller mindre 
uregelmæssigt sort skjold, der har en violet metalglands. Hunnens 
vinterdragt er paa oversiden hvid-, rustgult- og sortspraglet, undersiden 
er hvid, forsynet med sorte og sortgule tverbaand paa halsen og 
siderne. Halen er sort og brunt spraglet. Sommerdragten kjendes 
endnu ikke. Naar undtages ryggens farve, der er næsten som liry¬ 
pens, minder i det hele ungfuglene i sin høstdragt mere om aarfuglen 
end rypen. 
Rypeorrens næring bestaar af rakler og blade af birk og vidje, 
lyngtoppe, enebær, blaabær, bjørnebær o. s. v. ligesom lirypens. For- 
øvrigt kj ender man lidet eller rettere sagt intet til dens levevis. Dens 
tæer synes dog at tyde hen paa, at dens levevis stemmer mere over¬ 
ens med rypens end aarfuglens. Den forekommer kun paa den skan- 
