38 
dinaviske halvø og i det nordlige Rusland. I Finland synes den 
derimod merkelig nok ganske at mangle. I Norge er den funden 
spredt fra Telemarken til Saltdalen i Nordland, hyppigst i Gudbrands¬ 
dalen; paa Vestlandet er den idetmindste skudt en gang paa Voss. 
Denne bastard blev først beskreven som en varietet af aarfuglen; 
det var i 1788 af svensken Sparrmann. I 1795 omtaler amtmand 
Sommerfelt i „Topografisk Journal for Norge “ 2 eksemplarer fra 
omegnen af Mjøsen, samt bemerker udtrykkelig, at de var bastarder 
mellem lirype og aarfugl. Denne Sommerfelts opfatning af fuglens 
natur blev straks adopteret af zoologerne. Hvad de bar stridt om, 
er ikke, om rypeorren er en bastard eller en selvstændig art, men 
om dens herkomst, om den stammer fra aarhøne og rypesteg, eller 
fra aarhane’ og rypehun. I lange tider var den sidste opfatning ene- 
herskende, saaledes siger Nilsson, der var den første, som gav denne 
bastard en mere udtømmende beskrivelse, at den er en „ hybridus cc 
tetrice patre et tetrccone subalpino femina. u Nilssons theori holdt sig 
til 1872, da professor Co 11 ett fremsatte den paastand, at rypeorren 
ikke nedstammer fra aarhane og rypehun, men fra rypesteg og aar¬ 
høne, en theori, som forøvrigt Sommerfelt i ovennævnte arbeide alle¬ 
rede havde hentydet til. Hvilken af disse theorier der er den rigtige, 
er endnu et uløst spørgsmaal. Skjønt der er gaaet mere end 20 aar 
ben, siden striden blussede op, har man ikke nogen absolut sikker, 
positiv observation at støtte sig til. Det eneste bevismateriale, man 
har, er indirekte ved sammenligning med rakkelbanen, om hvem vi 
med sikkerbed ved, at den nedstammer fra aarhane og røi, og dette 
taler til fordel for Colletts theori. En væsentlig, om end ogsaa indi¬ 
rekte, støtte har den faaet ved fundet af en anden bastard, rypetiuren, 
der maa antages at nedstamme fra rype og røi, thi det er lidet tæn- 
keligt, at en saa liden fugl som rypehunnen kan frembringe et saa stort 
afkom som denne bastard. 
En af de merkeligste hønsefuglebastarder, vi kjender, er rype¬ 
tiuren. Det første eksemplar af denne bastardform fandtes vaaren 
1890 blandt et parti tiur, aarfugl og ryper, som en herværende vildt- 
handler havde modtaget fra Mo i Ranen. Antagelig er den bleven 
fangen i januar eller februar samme aar, da den ved ankomsten hertil 
var ganske frisk. Den kjøbtes straks af Bergens museum, i hvis 
norske fuglesamling den nu er udstillet. 
