52 
de penge, de eiede, som middel til at opnaa det. Vi kan i vor tid se-- 
resnltaterne af deres arbeide i tusende praktiske former, og dette kunde- 
synes tilstrækkeligt til ikke alene at retfærdiggjøre, men endog til at. 
forædle deres anstrængelser. Men de arbeidede ikke for saadanne 
resultater; deres løn var af anden art. Men af hvilken anden art?‘ 
Vi er glade i klæder, vi er glade i luksus, vi er glade i smukke vogne,. 
vi er glade i penge, og ethvert menneske, som kan vise hen paa saa¬ 
danne ting som resultaterne af sit arbeide i livet, retfærdiggjør disse 
resultater for a] verden. Han er især i England og Amerika et 
„praktisk a menneske. Dog vilde jeg gjerne tillidsfuld vende mig til 
denne forsamling med det spørgsmaal, om disse ting fuldkommen tilfreds¬ 
stiller den menneskelige naturs fordringer. Jeg behøver vel ikke at. 
fortælle denne forsamling, at der gives saavel legemlige som aandelige 
ny deiser, og at aandens glæder udgjorde vore store forskeres løn. 
Gjennem smerte og selvopofrelse forfulgte de ofte sit arbeide. Endog 
i selve døden beherskede af denne lidenskab, dikterede mange af dem. 
sine venner resultaterne af sit arbeide, naar de selv ikke mere kunde 
holde pennen, og lagde sig saa til hvile for altid. Hvis vi havde< 
kunnet se disse mænd ved arbeidet uden nogetsomhelst kjendskab til 
resultaterne af deres arbeide, hvad vilde vi have tænkt om dem? De 
uindviede paa deres tid har kanske ofte oetragtet dem som store børn, 
der legede med sæbebobler og andet legetøi. Saaledes er det endnu. 
den dag idag. Hvis I hemmelig kunde belure den sande forsker i 
hans laboratorium, vilde I neppe forstaa, hvad der fængsler ham der,, 
hvis I ikke var opfyldte af hans aand. Mange af de gjenstande, som 
lægger beslag paa hans opmerksomhed, vilde forekomme eder ganske 
ringe, og hvis I vilde spørge ham om nytt en af hans arbeide, vilde^ 
I sandsynligvis sætte ham i stor forlegenhed. Han vilde neppe være 
istand til at forklare eder nytten deraf. Han vilde ikke kunne garan¬ 
tere eder, at det nu eller i fremtiden vilde kunne skaffe saa meget 
som en krones fortjeneste i et menneskes lomme. Men at disse viden- 
skabelige opdagelser ikke alene muligens forskaffer det enkelte menneske 
kroner, men nationernes skatkammere millioner, det har videnskabens 
historie ofte nok bevist; dog kan aldrig haabet om dette resultat 
have været forskerens drivende kraft, og det vil heller aldrig blive det. 
Aldrig er to udtryk blevne saa fordreiede, og hvad menneskets 
høiere maal angaar saa falsk anvendte som ordene: Nyttig og prak¬ 
tisk. , Vi vil i dem indbefatte alle, endog menneskets høieste intellek- 
