54 
videnskabelige urkilde for sine frembringelser, og derfor tilsidst blev 
nødte til uden forandring at efterligne sine forfædres opdagelser, søm, 
visere end dem selv, havde laant sine inspirationer direkte af naturen. 
Baade England og Amerika har al grund til at mindes dette; thi stør¬ 
relsen og nærheden af det materielle beld er altfor forlokkende til 
ikke at lade begge lande glemme, hvor liden den aandelige begyn- 
delse til saadanne resultater er fra den videnskabelige forskers syns¬ 
punkt. De mangfoldiggjør, men han skaber. Og hvis I lader ham 
lide nød eller endog omkomme — ja, hvis I kun lader være at give 
ham frit spillerum og opmuntring, da mister I ikke alene det aande¬ 
lige fremskridts bevægende kraft, men I skiller Eder ogsaa sikkert 
fra det industrielle livs kilder. Hvad jeg har sagt om de tekniske 
operationer, gjælder ogsaa om opdragelsen; thi ogsaa her danner den 
oprindelige forsker urkilden til al kundskab. Det tilkommer læreren 
at give denne kundskab den passende form, en ærefuld og vanskelig 
opgave. Dog er det en opgave, som linder sin helligelse deri, at. 
læreren selv af alle kræfter søger at føre en liden bæk til de viden¬ 
skabelige opdagelsers store strøm. Man kunde i sandhed drage i tvil,, 
om videnskabens virkelige liv kan blive rigtig følt og meddelt af en 
mand, som ikke selv er bleven undervist ved direkte omgang med 
naturen. Vi kan utvilsomt høre gode og belærende forelæsninger af 
dygtige mænd, som har hele sin viden fra anden haand, ligesaavel 
som vi kan høre gode og belærende prædikener af aandelig dygtige, 
men ikke skabende mænd. Men skal den videnskabens kraft bo i 
forelæsningerne, som svarer til, hvad Eders puritanske forfædre vilde 
kalde „den eksperimentelle religion i hjertet," saa maa I gaa tilbage 
til den oprindelige forsker. 
Eor i videnskabelig henseende at holde menneskeheden i sund 
tilstand, behøver man tre klasser af arbeidere: Allerførst den, der ud- 
forsker naturens natursandheder, hvis kald det er at forfølge disse 
sandheder og at forøge opdagelsernes felt for disse sandheders skyld, 
uden hensyn til praktiske maal. For det andet de naturvidenskabelige 
sandheders lærere, hvis kald det er, at give den allerede ved opdageren 
vundne kundskab en almindeligere udbredelse. Endelig de mænd, som 
anvender natursandhederne, hvis kald det er, at gjøre de videnskabe¬ 
lige resultater nyttig for livets fornødenheder, bekvemmelighed og 
luksus. Disse tre klasser skulde leve og virke sammen. • Men nu 
knytter baade i dette land og i England de almindelig udbredte fore- 
