61 
disse steder fandtes store retvoksne furetræer liggende væltede i myrene. 
Det kunde ikke sees, hvorvidt de var væltede i nogen bestemt retning. 
Paa østsiden af fjeldet, ved Ustavand og ved Præstholt sr. var 
myrene heller ikke af nogen videre dybde og nogen lagveksling fandtes. 
ikke. Store furestokker fandtes ved Ustavand, som ligger 1 000 m. 
o. h. Der vokser nu ikke fure ved Ustavand, men i en sidedal, søm 
denfor Ustadalen, gaar den op til henved samme høide. 
Ligesaa fandtes en stor og retvoksen furestamme ved Raggen sr. 
under Hallingdalskarvet 1 260 m. o. h., hvor der nu ikke vokser andet 
end ener og dvergbirk. 
Disse fund sammen med andre, som tildels er nævnt i en fore- 
gaaende artikkel af mig i dette tidsskrift for ifjor, 1 ) beviser tilfulde, 
at Hardangervidden ligesom flere andre af vore høifjeldsvidder fordum 
var beklædte med skog, hvoraf sandsynligvis skognøgne topper stak 
op, omtrent som nu langt nede i dalene. 
Det er lidet rimeligt, at skogens afvirkning i disse lidet beboede 
egne har været saa sterk, at den har bevirket en saa betydelig syn- 
ken af skoggrænsen. Man nødes til at antage, at andre faktorer har 
været medvirkende, sandsynligvis klimatiske ændringer. Udførligere 
om dette se den ovenfor citerede artikkel. 
Et par andre iagttagelser jeg gjorde, er af den interesse, at jeg; 
ikke vil forbigaa dem, om de end ikke falder ind under rammen af, 
hvad der var det egentlige formaal for min reise. 
Ved Nordmandslaagen fandtes flere levninger efter en slags urbe-- 
byggelse, sandsynligvis af jægere. 
Ved Nordmandslaagens nordside er der noget vestenfor Sand- 
hauglægeret en nu forladt bod, Holmelægeret. Den ligger paa en 
liden holme lige ved land. Hvor den nuværende bod staar, stod der 
efter sigende før en ældre; der var imidlertid ingen oplysninger at 
faa om, naar den nuværende bod var bygget, og da endnu mindre 
om den ældre. Boden staar paa en rund haug, omtrent 20 m. i tver- 
maal, der tydelig fremhæver sig ved sin friske grønne farve. Ved. 
gravning fandtes lige under græstorven et benlag over 1 fod mægtigt, 
saavidt sees kunde udelukkende bestaaende af rensdyrben. Laarben 
og lægben var alle kløvede for margens skyld; der fandtes imidlertid 
0 Om skoggrænsens synkning. 
