63 
Barometret viste en høide af vel 100 m. over dalbunden, men det er 
imuligt, at der heri indgaar en ikke uvæsentlig feil. Barometret viste, 
at linjen hældte adskilligt udover efter dalen. Paa elvens anden side 
saaes øgsaa en meget tydelig linje at strække sig i en om muligt 
endnu større længde og, saavidt sees kunde, i samme høide som den 
førstnævnte. 
Ogsaa ved Fljodal saaes en lignende linje. 
Det vil maaske være „ Naturen “s læsere bekjendt, at der i den 
senere tid er ført en meget livlig diskussion angaaende Østerdalens og 
Fig. 18. Grundrids og skematisk tværsnit af stenhaug. 
Dovres „strandlinjer“, væsentlig mellem professor Blytt og dr. An dr. 
M. Hansen, idet den sidstnævnte mener, at de skyldes opdæmmede 
sjøer og saaledes er virkelige strandlinjer, 1 ) mens professor Blytt er 
den mening, at de maa opfattes som et slags sidemoræner. 2 ) 
Naar en stor bræ fylder dalen i længere tid, vil der fra ijeldsiden 
rase grus og sten ned paa den og lægge sig op paa dens bredder, 
0 Strandlinjestudier. Arch. math. nat. 1890—91. 
2 ) Blytt: Om to kalktufdannelser i Gudbrandsdalen. Kristiania vidensk. 
selsk. 1892. 
