93 
at taggerne tjener som beskyttelsesmiddel, ikke alene naar den driver 
omkring paa overfladen, men ogsaa naar den er nede i våndet. Nogle- 
kuglefisk ialfald, har evnen til at presse frem de omkring hovedek 
beliggende tagger — ja, kanske alle, mener nævnte forfatter — og: 
formaar at fylde maven med vand istedetfor med luft, aldeles i samme- 
hensigt og med samme resultat, nemlig for at beskytte sig mocf 
fiender. 
Alle kuglefiske frygtes af mennesket og ingen af dem spises. I 
virkeligheden er ogsaa nogle af dem meget giftige, og er de tilfæl- 
digvis blevne spiste, har det ofte medført langvarig sygdom og død.. 
Merkeligt nok varierer deres giftige egenskaber meget, hvad styrken 
angaar, idet visse individer af en art, eller individer fra en bestemt 
Fig. 22. Pungfisk (triodon bursarius). 
lokalitet, eller saadanne som er fangede i en vis aarstid, har vist sig 
farligere at fortære end andre. Det er derfor sandsynligt, at deres, 
giftige egenskaber stammer fra den føde, hvoraf de lever, og som. 
bestaar af koraller samt haardskallede bløddyr og krebsdyr. 
Af de tre kuglefiskslegter er tetrodon den, som er rigest paa 
arter, thi den omfatter mere end tre fjerdedele af dem alle, nemlig 
60 arter. Blandt slegten diodon , som tæller 17 arter, finder vi to af 
de største former indenfor gruppen, nemlig den sæd vanlige pind- 
svin fisk (diodon hystrix) som opnaar en længde af omtrent 35 cm. 
og den flekkede pindsvinfisk ( diodon maculatus, fig. 21), 
som er noget mindre. Slegten triodon omfatter blot en eneste art, 
den paa fig. 22 afbildede pungfisk (triodon bursarius), som lever 
i Det indiske ocean. 
