94 
Fjernere slegtninge af klumpfisken end de nu nævnte er de saa- 
kaldte filfiske (balistes, monacanthus , m. fl.) som alle forekom¬ 
mer i tropiske elle subtropiske have og af hvilke en art, pletfilfisken 
(balistes maculatus ), som desuden lever ved Japan, Kina, Det malayiske 
arkipel, Ostindien og Vestindien, en eneste gang i høsten 1857 for- 
vildede sig lige op til vore nordiske farvande, hvor den fangedes ved 
Saltkallan længst inde i Gullmarefjorden i Bohuslån. 
De har i den første rygfinne 1, 2 eller 8 (sjelden 4 til 5) skarpe 
tagger, at hvilke den fremste foran er knudret’ som en fil. Hos 
;sømænd og kystbefolkningen i de trakter, hvor de forekommer, nyder 
de med rette meget liden anseelse, thi spisningen af deres kjød har 
ofte fremkaldt betænkelige sygdomstilfælde. 
Meget ulig klumpfisken, men alligevel nær beslegtet med den er 
fle høist eiendommelige kuffertfiske ( ostracion ) af hvilke man for tiden 
kjender 22 arter, alle ira de varme have. Deres krop er tre-, fire 
eller femkantet, ofte forsynede med lange hornlignende udvekster 
og beklædte med sekssidede benplader, som danner et stivt urørligt 
panser. Kun snuden, finnernes og halens bagre del er bedækkede 
med myg hud. Munden er liden, og kjæverne har 10 til 12 kegle- 
formige tænder. Alle kuffertfiske opholder sig paa stenet eller klippe- 
grund, er daarlige svømmere, saa at man kan fange dem med hæn- 
derne, og de kommer sjelden op i havfladen. Deres føde siges at 
bestaa af krebs- og bløddyr. Om deres levevis er for øvrigt intet 
bekjendt. Anton Stuxberg. 
