109 
Øst, desto større klokkeslet, et stykke inde i Rusland træffe paa steder,, 
hvor midnat allerede er forbi og Iste Marts altsaa begyndt; vandrer 
vi dernæst hele Sibirien igjennem, helt frem til Beringsstrædet, som 
er 180° østenfor os, saa faar vi 12 timer større klokkeslet; der skri¬ 
ver man altsaa i dette øieblik den Iste Marts kl. 9 form. Gaar vi 
derimod vestover, saa vil vi over paa den amerikanske kyst finde, at. 
det endnu er tidligt paa eftermiddagen, og kommer vi frem tri Berings¬ 
strædet fra den kant, saa faar vi fremdeles klokkeslettet 9 form., men 
nu bliver det 28de februar. Da man ikke paa samme sted kan have 
to forskjellige datoer, saa maa der træffes et valg. Om jorden helt 
rundt havde været dækket af tæt befolket land, maatte dette valg 
sætte folk i den største forlegenhed, da der nødvendigvis maatte være 
nærliggende steder med næsten ingen forskjel i klokkeslettet, men en 
eners forskjel i datoen. Dette kunde naturligvis afhjælpes ved en 
universaltid. Men da nu jorden ikke er saaledes indrettet, taber ogsaa 
dette argument sin vegt. Grrænsen gaar nu ned imellem øerne i det 
stille hav, hvor den antagelig ikke gjør nogen skade. 
Eorøvrig har der paa flere steder i disse egne maattet foretages 
forandringer i dateringen, fordi der var opstaaet uregelmæssigheder 
derved, at dateringen var afhængig af, om vedkommende øgruppe op- 
rindelig havde været opdaget og koloniseret paa en reise mod Øst 
eller mod Vest. Om man for fydeligheds skyld kalder den større 
datum, som vi fandt ved reisen mod Øst, den asiatiske, den mindre 
datum den amerikanske, saa skulde man vente, at øerne nærmest 
Asien fulgte den asiatiske tidsregning. Paa de filippinske øer, som 
var opdaget paa reise med Vest, havde man imidlertid i lange tider 
den amerikanske datering; men da kommunikationerne med damp 
begyndte at strække sig ogsaa did, gik man over til den asiatiske; 
det skete paa den maade, at man dagen efter Mandag 30te December 
1844 skrev Onsdag Iste Januar 1845. Tirsdag 31te December 1844 
forekommer altsaa ikke i de filippinske øers historie. Man kau lægge. 
merke til, at det sprang i dateringen, som da foretoges, er af en 
ganske anden beskaffenhed end det, som maatte foretages, da man i 
sin tid gik over fra den gamle til den nye tid ; hos os f. eks. gik 
man i aaret 1700 fra 18de Pebruar med en gang til Iste Marts, men 
ugedagene gik sin vante gang. Her derimod sprang man over baade 
datum og ugedag. Det samme er tilfældet med de skibe, som seiler 
jorden rundt; de pleier gjerne at skifte datum paa 180° længde fra 
