123 
opsigt vakte paa den elektriske udstilling i Frankfurt de moderne-, 
ozonapparater og umulig er det ikke, at elektriciteten ogsaa her kan. 
gjøre menneskene tjeneste og saaledes bidrage til indsparing af millioner.. 
E. Simonsen. 
Ingvald Undset. 
Ogsaa for ,,Naturens“ læsere er Undsets navn kjendt gjennem: 
de bidrag, han har leveret til tidsskriftet, og det vil derfor visselig 
interessere at se, hvad den bekjendte naturforsker og archeolog prof., 
Rud. Virchow siger om ham i en mindetale, holdt ved Berlins 
antropologiske selskabs møde den 16de december forrige aar. Undset. 
var selskabets medlem og var i lang tid nær knyttet til dets ledende 
mænd, særlig til dets mangeaarige præses. Prof. Virchow udtaler- 
blandt andet følgende. 
Den 3die december døde i Kristiania vor trofaste ven og hjælper 
Ingvald Undset efter lange lidelser. .1 den moderne archeologis historie- 
er der faa mænd, der har udøvet en saa bestemmende indflydelse paa 
studiernes gang, og særlig i Nordtyskland har ingen fremmed forsker 
indvirket saa klargjørende og veiledende som Indvald Undset. Paa 
vidstrakte reiser gjennem Mellem- og Sydeuropa havde han vundet. 
en indgaaende kjendskab til offentlige og private oldsagssamlinger^ 
Han vakte først opmerksomhed ved sit arbeide over bronsealderen i 
Ungarn, hvor han paaviste visse oldsagsformers, især vaabenformers r 
udbredelse over store omraader i Mellem- og Nordeuropa (1880). 
Den næste opgave, han satte sig, førte ham ind i de tyske archeo- 
logers kreds, idet han i 1881 under den beskedne titel „ Jernalderens, 
begyndelse i Nordeuropa u , adgav sit bekj endte betydningsfuld® verk,, 
der i 1882 blev fortræffelig oversat til tysk af frøken J. M e s t o r f. 
Han gav her frugten af sine møisommelige studier, som omfattede 
saavel de nordiske lande, som hele den nordøstre del af Tyskland fra 
den østlige grænse til den anden side af Weser. Man kan sige at. 
denne bog, bortset fra sin metodologiske betydning, desuden næsten 
med en gang blev en lærebog for alle begyndende oldtidsforskere i 
Nordtyskland, paa samme tid som den var den værdifuldeste kilde for- 
sammenlignende undersøgelser ogsaa for de erfarneste forskere. Siden 
opholdt Undset sig længere tid i Italien og ogsaa i dette land, der 
er gjennemforsket af saa mange, lykkedes det ham snart at vinde ind¬ 
flydelse paa de forhistoriske studier. Men ogsaa i syden ophørte han 
ingensinde at vedligeholde sin forbindelse med os. Vort selskab kunde 
kun give ham liden materiel hjælp, idet vi bevilgede midler til. 
afbildninger; det bedste vi kunde give ham var vor altid livlige 
interesse for hans arbeide og optagelse af hans meddelelser i vort. 
tidsskrift. Fra 1883 til 1891 har han i en række klare og belærende 
