153 
smaakræ, som det vrimler af i skog og mark, og naar lemænsværmen 
kommer, lever ræven herligen og i glæde. 
Naar det gjælder at opspore markmus, har den en rent uforklar¬ 
lig fin observationsevne. Min meddeler fortalte, at han en vinterdag 
kom over en eng; der havde nylig gaaet en ræv, som pludselig havde 
faaet tæften af en markmus under den flere kvart dybe sne; thi den 
havde gjort en rask afstikker og havde gravet et hul i sneen, og paa 
banden af hullet laa levningerne af markmus, som havde maattet lade 
sit liv. 
Om vinteren, naar det er smaat med mad i skogen, sniger den 
sig gjerne ind paa gaardene, søger i møddinger og binger efter af- 
fald; den er forsaavidt ikke kræsen af sig. Indunder jul, naar slagt- 
ningen gaar for sig, har den gode dage. Da konkurrerer den med 
kraaken og skjæren om slagteaffaldet. Disse fugle, som er særdeles 
forsynlige, har gjerne forskjellige forraadskamre, i sneen; men ræven 
— den skøier! — ved nok at finde disse gjemmer, og da sparer han 
dem ikke. Han stjæler alt, hvad han orker. 
Det hænder nok i de sjeldneste tilfælde, at den anfalder nogen 
af vore husdyr; i hvert fald vogter den sig for at gjøre indbrud paa 
gaarde, som ligger i nærheden af det skogsnar, hvor den har hi. Den 
er svært pen og pyntelig i slige tilfælde. Min meddeler fortalte saa- 
ledes, at hans høns om sommeren til stadighed streifer langt ind gjen- 
nem skogen; men aldrig er nogen af dem blit røvet, tiltrods for at 
er fuldt op af ræv i nærheden. Hænder der en ulykke med dem, saa 
er det gjerne høgen, som er uie med sine fantestregeiv 
Ræven yngler som bekjendt i hi, som den enten graver selv eller 
stjæler fra grævlingen, der er langt bedre skikket til at være byg- 
mester. Hiet graves gjerne i en liden forhøining inde i skoven; ikke 
skjult; ræven ynder at ha fri udsigt, saa den i tide kan opdage den 
sig nærmende fare. Hiet har en længere indgang, som fører ind til 
selve dagligstuen. Indgangen er ikke bredere, end at ræven med sin 
slanke og smidige krop kan komme ud og ind. Naar den er smuttet 
ind i hiet, er den frelst, saafremt man ikke finder paa at grave den 
ud; dette er imidlertid et temmelig vanskeligt stykke arbeide; merker 
ræven, at forfølgerne vil trænge ind i huset, forstikker den sig i en 
af sidegangene. 
Naar ungerne vover sig u den for hiet, iagttar ræven den største 
forsigtighed, for at ingen fiender skal overrumple dem. Min meddeler 
