155 
saa store, at de kunne benyttes som hvilested, eller som tilflugtssted 
i uveir. Som rugeplrds har jeg ikke hørt dem omtalte hos os. 
Mens enkelte distrikter synes ganske at gaa fri for deres angreb, 
har andre vist sig særligt udsatte. Som saadanne kan nævnes kyst- 
distrikterne i Kristiansand stift, samt enkelte egne af Bergens stift. 1 ) 
Terrænet er her dels løvskog (især birk), dels furuskog; men ogsaa 
paa temmelig tyndt skovklædte heier kan skaden spores. Det synes 
næsten, som om det er de enkelte stolpers beliggenhed, som lokker 
individerne. Ved en gaard ovenfor Mandal viste saaledes en stolpe 
sig helt gjennembrudt af et hul, 100—120 mm. vidt; dette hul fyldtes 
med en træprop, men det følgende aar var ogsaa denne angrebet, lige- 
som flere andre huller samtidigt vare paabegyndte i nærheden. Stol¬ 
pen blev ombyttet med en ny; men aaret efter befandtes ogsaa denne 
at være angrebet. 
Stolpernes egen beskaffenhed synes at være af mindre vegt. 
Saavel friske og nymalede, som gamle angribes; og har en saadan 
maattet fjernes, og er bleven ombyttet med en ny og tjærebredt, har 
undertiden, som ovenfor nævnt, spetten paabegyndt sit verk med denne, 
og næsten altid paa samme sted, som sidst. 
De i hver trakt angrebne stolper følger i regelen efter hinanden, 
og danne en række af indtil et par kilometers længde, hvorefter kan 
følge et langt mellemrum, hvori ingen angrebne findes. Paa en om¬ 
trent 55 kilometer lang strækning fra Mandal til Kvinesdalselven findes 
saaledes ialt 24 angrebne stolper, men disse ere fordelte paa 4 grup¬ 
per, mellem hvilke alle stolper er urørte. Det synes derfor, som om 
denne tilbøielighed blot tilhører enkelte individer. Paa denne maade 
kan det maaske forklares, hvorledes skaden pludselig kan spores i et 
distrikt, hvor den hidtil aldrig har været iagttaget. Saaledes indbe- 
retter en opsynsmand i Evanger (Voss), som i 30 aar har været ansat 
i dette distrikt, at der først vinteren 1892—93 blev fundne stolper, 
der var borede, men da paa en gang 6 saadanne. Det nævnte distrikt 
har neppe nogensinde manglet denne art (eller graaspetten). 
Denne trang til virksomhed tilfredsstiller de større arter ogsaa 
derved, at de ikke sjeldent angriber tømmervægge paa ældre huse- 
eller lader, og de kunne ogsaa herunder anrette virkelig skade. 
Saadanne huller træffes, jevnlig i de større dalfører i landets, 
indre, eller i mindre bebyggede egne, hvor individerne lever mere 
uforstyrrede. Saaledes iagttog hr. Thorne vaaren 1887 ved en 
gaard paa Vesterø (Hvaløerne) en udlade, hvori der fandtes 22 huller,, 
der dog blot havde gjennemtrængt bordklædningen, og paa en anden 
nærliggende 8 saadanne; alle var hakkede, som det her angaves, af 
sortsp-tten om vinteren. Enkelte af hullerne var saa store, at fuglen 
kunde faa plads indenfor, og den iagttoges otte siddende her og 
titte ud. 
Eor at bevare saadanne jevnligt udsatte steder har man tildels 
fundet det nødvendigt at nedskyde individerne. En forfølgelse af' 
9 Det er sandsynligt, at graaspetten (gecinus canus) lier deltager med grøn- 
spetten i denne virksomhed. 
