166 
Marsstudiet rigtig for alvor. Marsoverfladen blir yndlingsfeldtet for 
en hel stab af fremragende videnskabsmænds granskning, og en vrim¬ 
mel af fænomener blir gjennem de nye og forbedrede observations- 
methoder trukne frem til diskussion^ Men med fænomenernes mang- 
foldighed og forskjelligartethed fulgte vanskeligheder ved deres for¬ 
klaring; det var særlig ingen let sag at faa alt det nye til at passe 
ind under de gamle bævdvundne forestillinger. Man ser da ogsaa, 
hvorledes opfatningerne divergerer, hvorledes enkelte griber til lige- 
frem fantastiske forklaringer af dette, eller hint; der fremsættes tilsyne- 
ladende vel begrundede anskuelser om planetens alder, der staar i den 
skarpeste modsætning til hypothesen om solsystemets tilbliven, og 
særlig har striden været hed angaaende tilstedeværelsen eller ikke- 
Fig. 38. Marskart af Schiaparelli 1886. 
tilstedeværelsen af intellektuelle væsener. I dette spørgsmaals diskus- 
sion har kanalerne spillet en fremtrædende rolle; jeg skal nedenfor 
komme tilbage hertil. 
Marskanalerne er smale, lange og forbausende rette havarme, der 
bringer oceanerne paa den sydlige og nordlige halvkugle til kommuni- 
kation. De er indbyrdes forbundne med tværgrene (se fig. 38) og det 
hele system minder næsten om jernbanenettet paa et kart over et af 
vore kulturlande. Linjerne er saa rette og saa eiendommeligt anord- 
nede, at man uvilkaarlig paatvinges en tanke om, at de snarere er 
udstukne under kanaldirektørens ledelse end frugt af en lunefuld 
naturs indgriben. 
