180 
Under den kolde aarstid forsvinder den ganske ligesom vore 
øvrige padder og krybdyr, den tilbringer tiden i vinterkvarter. Dr. 
Jonas Oollin har i Danmark iagttåget, at alle hunner, baade de 
gamle og de unge, samt de unge hanner tilbringer vinteren paa land, 
hvor de graver sig ned i jorden (eller i hule træer), men at de gamle, 
hanner overvintrer i våndet eller i mudderen. Noget lignende tinder 
sandsynligvis sted ogsaa her i landet. Om vaaren kommer de atter 
frem fra sit vinterkvarter og tager straks fat paa forplantningen. 
Tiden for denne er naturligvis i et land med saa stor udstrækning 
som vort meget forskjellig. Den er forøvrigt forskjellig fra aar til 
andet selv i samme tragt, idet den er afhængig af, hvorvidt vaaren 
kommer tidlig eller sent. Den kan saaledes under en meget kold vaar 
falde 3—4 uger senere end under en vaar med normal temperatur. 
I de sydlige dele af landet indtræffer som regel parringen i midten 
af april, og eglægningen foregaar indtil begyndelsen af mai. 
Parringstiden tilbringer froskene i våndet, og den varer omtrent 
14 dage. Yandet, hvori eggene lægges, er som regel ikke dybere end 
i det høieste 2 /$ meter, og altid græsbevokset paa bunden, saa at 
yngelen, naar den kommer udaf egget, straks kan tinde deri nødven¬ 
dige næring. Eggene lægges i store klumper, som straks synker til- 
bunds; men efter en tid, naar eggene begynder at svulme, flyder de 
op til overfladen. Det vil føre for langt her at omtale, de forandringer, 
der foregaar med egget efter befrugtningen, hvorledes det udvikler sig 
til en fiskelignende, halébærende larve, som aander med gjæller, og 
som derpaa lidt efter lidt f aar fire fødder og lunger, taber halen og 
blir et landdyr. Kanske skal vi dog senere engang komme tilbage 
hertil. Til hele denne udvikling medgaar der omkring tre maaneder. 
Saasnart parringstiden er forbi, gaar froskene paa land, og lier 
hnder man dem hele sommeren og høsten udover paa fugtige skygge- 
fulde steder, i kratskov, især løvskov, paa marker og enge o. s. v. 
blandt græsset, ofte langt fra våndet. Mange hanner tinder vi dog 
endnu langt ud paa sommeren i våndet, især om nætterne. Om dagen 
holder de . sig mesr skjult under stene, trærødder eller lignende, og 
først i skumringen kommer de frem for at søge sin føde. Denne 
bestaar især af snegle samt larver og insekter, som den fanger 
ved lynsnart at slynge sin klæbrige tunge mod dem. Desuden lever 
den af regnorme, fiskerogn og fiskeyngel, ja den fortærer endog sin 
egen yngel. 
