183 
kj ender sig mæt. Oite kan den forsyne sig slig, at den efter endt 
maaltid.. maa give en del af det fra sig igjen. Bier, edderkopper og 
regnorme er dens bedste kost, forøvrigt tager den næsten alle slags 
insekter med undtagelse af sommerfngle. Den sidder ikke stille og 
•venter paa byttet, men jager det eller rettere sniger sig ind paa det. 
Med ørnene vidt opspærrede og stivt fæstede paa sit bytte tager den 
mi <og da nogle hurtige skridt mod det, stanser derpaa pludseligt, til 
det begynder at røre paa sig, flytter derpaa langsomt og forsigtigt 
■den ene fod efter den anden, indtil den er kcmmen det nær nok T 
hvorpaa den griber det. ved pilsnart at udslynge tungen. Regnormene 
søger den altid at angribe forfra, saaledes at forenden kommer først 
ind i inunden. Ved slugningen at disse og andre dyr, som gjør mod- 
stand, betjener skrubtudsen sig med stor færdighed af sine forlemmer;; 
ved hjælp af disse forhindrer den byttet at komme hen i mundvigerne,. 
thi for at kunne synke det, maa det ligge lige i munden. Collin saa. 
engang en skrubtudse, som havde fanget en meget langbenet . cfderkop,. 
hvis lemmer ragede langt udenfor munden, med sine forfødder brække 
disse af og derefter sluge dyret. Ligeledes bruger den forfødderne til 
at rense regnormene med, idet den træder paa dem og ved at hale* 
dem op imellem tæerne afgnider det vedhængende smuds. Død ' dyr 
spiser skrubtudsen ikke. Vinteren tilbringer den paa land under træ- 
rødder eller i jordhuler, som enten allerede findes, eller som den graver 
sig ved hjælp af sine bagfødder. Den tilstopper aabningen med løs- 
jord og blir i vinterkvarteret, indtil vaarsolen lokker den frem igjen.. 
Dette sker omtrent samtidig med froskens fremkomst. Saasnart skrub¬ 
tudsen er kommen frem, begiver den sig i våndet og skrider straks; 
til forplantningen, som varer 2 til 3, undertiden endog 4 uger. Hos- 
os indtræffer forplantningen som regel omkring midten af mai. Eggene 
omgives af en geléagtig masse og afgaar i to smale strenge eller snore,. 
som lægges omkring vandplanter, paa stene i våndet eller lignende, 
samt kan have en længde af 3—5 meter. Efterat eggene er lagte,. 
hengaar der omtrent 8 dage, i hvilke man kun kan se eggenes tilta¬ 
gende størrelse samt blommekløvningen. Embryonet bevæger sig ikke 
saaledes som hos froskene, og slimmassen sprænges ikke, men opløser 
sig lidt efter lidt, indtii den spæde unge eller larve er fri. I de- 
første timer, efter at larven er kommen ud af egget, holder den sig 
ganske stille. Derpaa gjør den med forholdsvis lange mellemrum 
nogle svage og langsomme bevægelser. Lidt eftet- lidt lykkes det den. 
