195 
hindre elektriciteten fra at forlade det legeme, hvor den er, for at 
gaa over i luften eller paa andre legemer. — Dette første forsøg skal 
være foretaget i 1753. 
Der maatte endnu gjøres et par vigtige opdagelser vedrørende 
elektriciteten, førend den kunde finde anvendelse til telegrafering. Den 
første af disse var V o 11 a s opdagelse af berøringselektriciteten. 
Volta paaviste, at naar to gode ledere (f. eks. metaller) berører hver¬ 
andre, bliver den ene positiv, den anden negativ elektrisk. Denne 
opdagelse ledede ham til i 1799 at lave sin 
bek]endte søile, der er forbilledet for alle 
saakaldte galvaniske elementer. Det sim¬ 
pleste galvaniske element er en glaskrukke 
med tynd svovlsyre, hvori der staar en 
kobberplade og en zinkplade (fig. 42). 
Kobberpladen bliver positiv og zinkpladen 
negativ elektrisk. Forbindes de ved en 
ledning udenfor vædsken, vil den positive 
•elektricitet strømme fra kobber til zink og 
■den negative i modsat retning. Man siger 
da, at ledningen er s 1 u 11 e t, og at der 
gaar en strøm fra kobber til zink, og man 
kalder kobberet for elementets positive pol, 
zinken for den negative. Afbr} r des led¬ 
ningen, siger man, at strømmen er a a b nb t. 
Tager man ledningstraaden væk og berører kobberet med den ene 
liaand og zinken med den anden, gaar elektriciteten gjennem kroppen; 
men man kan knapt merke det. Og dog er det ikke ringe elektri- 
■citetsmængder, som gaar gjennem. Thi eftersom elektriciteten strøm¬ 
mer over, udvikles der stadig ny. Strømmen holdes i gang paa 
bekostning af zinken, som fortæres af syren, aldeles som luen i en 
lampe vedligeholdes, ved at oljen brænder op. Naar elektriciteten 
strømmer gjennem os Ira en elektricermaskine, saa vi faar et elektrisk 
stød, da kan vi sammenligne den med en bøtte vand, der slaaes ud fra 
4de etage: våndet styrter i gaden med rabalder men har da ogsaa 
gjort alt det væsen, det formaar. Strømmen i det galvaniske element 
13 * 
