196 
kan sammenlignes med den lille bæk, som gaar nede i rendestenen 
uden støi og braak, men som kan drive et lidet hjul, saa længe det 
skal være. 
Dette lille stilfærdige galvaniske element var det, som, rigtignok 
i forbedrede skikkelser, skulde lade Europa og Amerika tale med hin- 
anden, som om de stod 10 skridt fra hinanden. Spændingen i de galva¬ 
niske elementer er meget liden, hvorfor der ikke er nogen vanskelighed 
med isolatorerne. Men derfor kan der heller ikke være nogen tale 
om at bruge tiltrækning af papirstrimler som tegn. Der maatte andre 
midler til. Og de som i begyndelsen stod til raadighed var ikke syn¬ 
derlig heldige, om der end gjordes brugbare forslag til at anvende 
dem. Naar den elektriske strøm ved platinatraade ledes ud og ind 
af vand, hvortil er sat lidt svovlsyre, saa altsaa våndet kommer til at 
udgjøre en del af ledningen, spaltes våndet i sine bestanddele vand- 
stof og surstof, der som gasblærer bobler op omkring platinatraadene. 
Sømmering foreslog i 1809 at lægge 35 metaltraade mellem to 
stationer, en traad for hvert bogstav. Paa modtagerstationen mundede- 
alle traade ud i svovlsyreholdigt. vand. Paa afsenderstationen kunde 
man efter behag sætte to hvilkesomhelst traade i forbindelse med hver 
sin pol af et galvanisk element. Strømmen gik da gjennem våndet, 
paa modtagerstationen og gasblærerne ved traadene angav, gjennem 
hvilke traade strømmen gik. Der kunde da telegraferes to bogstaver 
paa en gang. Sømmerings telegraf var brugbar, men blev aldrig 
anvendt. Den arbeidede for ’sent, var for kostbar, idet der trængtes- 
35 ledningstraade, og krævede desuden meget kraftig strøm. Men 
dette princip at benytte kemiske spaltninger til at frembringe tegnene^ 
har ogsaa siden faaet adskillig anvendelse. Det er nemlig saa, at all& 
opløsninger af salte spaltes af den elektriske strøm og mange med 
langt større lethed end svovlsyreholdigt vaud. Man har saaledes an¬ 
vendt jodkalium opblandet med lidt stivelseklister. Jod i fri tilstand 
farver stivelseklister intenst blaat, mens det i forbindelsen jodkalium 
ingen virkning øver paa stivelsen. Ledes nu den elektriske strøm 
gjennem jodkalium, saa spaltes det, og der dannes frit jod, der øieblik- 
kelig farver stivelsen. Yed andre telegrafer anvendes blodludsalt. 
I 1820 opdagede danskeren Ør st ed, at naar en elektrisk strøm 
