201 
indad og opad, saa der bliver en rende indvendig, der fyldes med 
olje. Da vand synker i olje, holder altid oljens overflade sig „tør“ 
d. v. s. fri for vand, hvorfor isola- 
tionen altid maa blive fuldstændig 
(fig. 49). Slige oljeisolatorer bru- 
ges ved . telegrafiedningen over 
Jæderen, da fugtigheden fra havet 
der er saa stor, at almindelige 
porcellænsklokker ikke isolerer til- 
strækkelig. 
Overjordiske ledninger er men¬ 
get udsatte for at beskadiges. 
Dor ildesindede personer fremby- 
der de en" let anledning til at 
gjøre fortræd. Storm og lyn øde- 
lægger ofte telegrafstolperne, og i 
kulden strammes traadene, saa de har lettere for at briste. De maa 
derfor spændes rnmmeligt. Dor at sikre sig mod de forstyrrelser, 
som kan flyde af, at ledningen afbrydes, har man i mange lande tyet 
til at lægge led- 
ningerne under 
jorden. De un¬ 
derjordiske er 
meget kostba- 
rere end luft- 
ledningerne, 
ikke blot fordi 
de skal nedgra- 
ves i jorden, 
gjerne i en dyb¬ 
de af 1 m., men 
ogsaa fordi led- 
Fig. 48. 
mngen maa 
være isoleret i hele sin længde. De underjordiske linjer i Tyskland 
havde i 1892 en samlet længde af 6 330 km. og da hver linje inde- 
