212 
Fig. 58. Thomsons galvanometer. 
En liden magnetnaal (n s) er ophængt i en kokontraad (silkespind) og 
kan svinge horizontalt inde i et kammer, omkring hvilket den tynde 
isolerede telegraftraad er lagt i mange tusen vindinger. Til magnet- 
naalen er fæstet et speil S og 
baade speilet og naalen er gjort 
saa lette som mulig, tilsammen 
veier de mindre end 0.1 gram. 
Det hele er anbragt inde i et 
lidet hus med glasvindu, saa ikke 
uro i luften skal have nogen ind- 
fly deise paa naalen, og over det 
lille hus er fæstet en kraftig 
staalmagnet, som holder magnet- 
naalen rettet i en bestemt stil¬ 
ling. Eoran speilet i nogen afstand fra apparatet er opstillet en. 
tæt skjærm med en aabning (fig. 59). Gjennem denne aabning 
falder lyset fra en lampe ind paa speilet, som kaster det tilbage mod 
en skala, der sidder paa skjærmen 
noget ovenfor aabningen. Paa ska¬ 
laen tegner der sig da en lys flek.. 
Sendes nu en strøm gjennem tele- 
grafledningen, vil den bringe magnet- 
naalen til at svinge lidt. Men naar 
naalen og speilet svinger, flytter 
ogsaa den lyse flek sig paa skalaen,, 
hvorved telegrafisten let kan se de^ 
allermindste bevægelser af naalen.. 
Nu er det saa, at naalen svinger til 
forskjellig side eftersom det er 
strømmen fra den positive eller nega¬ 
tive pol, der sendes gjennem led¬ 
ningen. Man kan saa vedtage at lade udslag til den ene side betyde^ 
prik og udslag til den modsatte betyde streg, og kan saaledes benytte 
Morses alfabet. Jo lettere man gjør naalen, desto følsommere bliver 
den o: desto svagere kan strømmen være, for at naalen skal slaa ud_ 
