220 
Ved jernets forrustning i atmosfæren kan man altsaa i sin almin- 
delighed paastaa, at alle disse tre faktorer, fugtigheden, surstoffet og 
kulsyren nødvendigvis maa virke sammen, og derfor kan ogsaa jernet 
beskyttes mod rust, ved at man berøver atmosfæren en af dem. Ved 
saadanne bygverker, hvor jernet maa anvendes under jorden, beskytter 
man det, som bekjendt, ofte ved at omgive det med kalk, hvorved 
især kulsyren holdes borte. 
Hænger man nu altsaa et blankt jernstykke op i en kulsyreholdig 
atmosfære mættet med fugtighed, saa skulde efter dette alle betin¬ 
gelser være tilstede for, at jernet snart kunde ruste; men prøver man 
dette, saa er det alligevel ikke saa sikkert, at en forrustning vil finde 
sted. Jeg har f. eks. havt et stykke blankt jernblik hængende i tre 
maaneder i en flaske fyldt med kulsyreholdig luft og med vand paa 
hunden, uden at jernstykket rustede. En engelsk kemiker Crum 
Brown har gjort den samme iagttagelse og udtaler, at våndet maa 
findes i flydende tilstand paa jernstykket, forat forrustning skal kunne 
finde sted; thi først da virker kulsyren som en syre. Om sommeren 
varierer et værelses temperatur ikke saa meget fra dag til nat, og da 
har fugtigheden heller ikke den anledning til at fortætte sig i draabe- 
forin paa jernet, som den har paa andre tider af aaret, naar atmos¬ 
færen af kjøles sterkt om natten. Derfor har altsaa jernet i beboelses- 
rum ikke saa let for at ruste om sommeren. En jevn, almindelig 
temperatur vil med andre ord bidrage til at bevare jern sager, et for¬ 
hold som bør paaagtes ved saadanne rum, hvor man f. eks. opbevarer 
instrumenter. Alt, hvad som hidtil er anført, er under forudsætning 
af de almindelige temperaturer; thi naar temperaturen stiger, saa til- 
tager ogsaa metallernes evne til at forbinde sig med surstof, saaledes 
at f. eks. jern i fugtig tilstand straks anløber ved 100°, selv om der 
ikke er kulsyre tilstede. Ved endnu høiere temperatur, ved glødhede, 
er jo som bekjendt den kemiske tiltrækningskraft saa stor, at jernet 
forbrænder paa sin overflade til et sort oksyd, det saakaldte ham¬ 
merslag. 1 2 ) 
1 ) Den kemiske forklaring af kulsyrens forhold som forrnstningsindleder 
ligger nær. Kulsyren virker nemlig som før nævnt som en syre, naar den er 
sammen med vand, og opløser som saadan noget af jernet, idet der dannes 
dobbelkulsurt jernoksydul. 
Fe -j- 2 C0 2 -f 2 HoO = Fe H 2 (C0 3 ) 2 -f- H 2 . 
Luftens surstof overfører derpaa den opløste jernforbindelse i jernoksyd- 
hydrat, hvorved kulsyren paany bliver fri og kan virke videre. 
2 Fe IL (C0 3 ) 2 -f 0 + H 2 0 = Fe 2 (OH) G + 4 C0 2 . 
