221 
Hermed er dog ikke alle aarsager til rustdannelse angivet, idet. 
der endnu findes en medvirkende faktor, som turde være af større 
betydning, end man liidtil har tillagt den, og hvis virkemaade, som 
forrustningsaarsag heller ikke hidtil har været udredet. 
De fleste vil vistnok have lagt merke til, at der ofte og især 
paa fngtige steder danner sig smaa vædskeperler paa jernet omsluttet 
af en fin hinde. Vædskeperlen tørrer tilslut ind, efterat den omgi¬ 
vende jernflade er bleven dygtig forrustet, og efterlader da undertiden 
en kraterformet fordybning i rustlaget. Undersøger man en saadan 
vædskeperle, saa vil man i alle tilfælder kemisk kunne paavise tilstede¬ 
værelsen af klor. 
Hvorfra stammer nu dette klor, og hvilken rolle kan det spille 
ved forrustningen ? Selvfølgelig stammer det,, som næsten alt klor, 
som findes paa landjorden, i jordbunden, vegetationen og i alle dyre¬ 
arter oprindeligt fra havet, hvor smaa draaber løsrives dels ved bølge¬ 
slaget og dels under fordampningen. Disse hvirvles op i luften og 
inddampes, hvorpaa det fine saltstøv af vinden føres henover land¬ 
jorden. Her slaaes det ned af nedbøren, hvorved det kommer over i 
vegetationen, eller det synker ned ved sin tyngde sammen med støvet,, 
hvori man ogsaa kemisk kan paavise det. 
Naar en saadan saltpartikkel fæstnes ved et jernstykke, saa vil 
den først trække fugtighed til sig fra luften paa grund af sin hygro- 
skopiske egenskab, og skaffer herved tilstede en af de før nævnte 
betingelser for en begyndende forrustning, nemlig våndet i draabeform. 
Det er dog ikke alene herigjennem, at saltet virker; thi dersom man 
blander kogsalt med filspaan af forskjellige metaller og stiller blan¬ 
dingen i et fugtigt rum, saa vil man af den energi, hvormed metallets, 
forandring nu foregaar, kunne slutte, at saltet ved oksydationen spiller 
en anden og mere effektiv rolle end den, alene at tiltrække fugtighed. 
Fugter man endvidere kobberfilspaan og sætter det under en fugtig 
klokke, saa vil det aldeles ingen forandring lide, paa samme tid som 
en blanding af kobberfilspaan og kogsalt under de samme forholde 
fuldstændig forandres og afgiver et grønt oksyd. Undersøges dette 
kemisk [efter at være udvasket, saa finder man en god del af saltets 
klor heri, hvilket er det bedste bevis, for at saltet har spillet en 
kemisk rolle ved oksydationen. Paa samme maade angribes flere 
metaller at kogsaltet. Jernet fortæres f. ex. meget hurtigt og efter¬ 
lader en slags sort rust, som delvis har samme sammensætning som 
