225 
Hvad aarsagen til fænomenet angaar, saa er den ikke at søge i 
nogen enkelt kemisk virkning, men skyldes syndsynligvis en samvir- 
ken af osmotiske og sammensatte kemiske kræfter, hvis udredning 
ligger udenfor denne artikels ramme. Axel Krefting. 
Vore plageaander blandf insekterne. 
II. Væggelusen. 1 ) 
Væggelusen er af entomologerne kjendt nnder navnet cimex 
lectularius. Cimex var det navn, under hvilket dyret var kjendt hos 
romerne, og dette navn valgte saa Linné som slegtsnavn for tægerne 
ialmindelighed. Artsnavnet lectularius er afledet af det latinske ord 
for seng og er valgt af hensyn til det sted, hvor vi hyppigst støder 
paa dyret. 
Uagtet væggelusen forulemper os paa samme maade som loppen, 
hører den dog til en ganske anden gruppe af insekter, og dens livs¬ 
historie afviger saa meget som vel muligt fra dens for os næsten 
ligesaa plagsomme kollegas. Som det vil erindres, opfattes loppen 
som en slags vingeløs flae og stilles derfor i systematisk henseende 
sammen med fluerne (diptera). Væggelusen kom derimod til ordenen 
hemiptera og har sine nærmest beslegtede mellen plantetægerne, 
vandskorpionerne o. s. v. 
Den væsentligste forskjel mellem de to ordener, diptera og he- 
miptera , ligger i deres udviklingsmaade. Dluerne gjennemgaar den 
almindelige insektforvandling, idet de først viser sig som en larve, 
derpaa som en fodløs, ubevægelig puppe og saa endelig som fuldt 
færdig flue; tægerne ( hemiptera ) derimod viser slet ikke disse merke¬ 
lige forvandlinger og ligner i det store og hele allerede fra første 
begyndelse af det, de tiJslut skal blive. Ungerne afviger nemlig fra 
de voksne kun i størrelse og farve (de er lysere) samt deri, at de 
ikke har vinger og udviklede reproduktionsorganer. Mens derfor den 
lille, netop af egget slupne loppe er en ormlignende skabning uden 
lemmer og uden nogensomhelst ydre lighed med sine forældre, er den 
1 ) Efter Edw. A. Butler: „Our household insects“. 
15 
