239 
alle disse merkelige færdigheder bliver til ingen nytte ligeoverfor den 
overalt fremtrængende civilisation. Det civiliserede menneske behøver 
ikke i sine omhyggelig opførte og opvarmede boliger at drikke tran 
af grøn lan dssælen, det behøver ikke orienteringsevnen for at komme 
gjennem ørkenerne, det anlægger sine faste ruter og skyder frem 
jernveie. Bichamanens fedningsevne er uforenelig med et regelmæs- 
sigt levnet. 
Alle disse det vilde menneskes evner, som kan være baade interes¬ 
sante og nyttige, vil tabe sig i berørelse med civilisationen. 
II. 
Med de voksende fremskridt vil der udvikle sig flere og flere af 
de karaktertræk, som ikke er afhængige af de geografiske forhold, 
og folkeeiendommelighederne vil efterhaanden udviskes. Særlig hos 
Europas folk kommer der til de fælles arvelige, fysiske karaktertræk 
saadanne, som har udviklet sig ved en fælles kultur, og som bevares 
ved en mere og mere omhyggelig opdragelse. Dette er nok til at 
gjøre lighederne mellem Europas folk større end forskjellighederne. 
Ved hjælp af anatomiske karakterer, særlig hentede fra kraniet 
kommer vi, vistnok ikke uden møie, men vi kommer alligevel, hvad 
man saa end siger, til at adskille racer, uafhængige af sprog, af indu¬ 
stri!! saavelsom af sædelig tilstand, og til en bestemmelse af disses 
virkelige slegtskab og oprindelse. Men det bliver dag for dag van¬ 
skeligere. 
Intelligensen er underkastet meget store, individuelle variationer 
og værdsættelsen af denne hos en og samme person er i høi grad 
afhængig af det standpunkt, dommeren i dette tilfælde selv indtager. 
Ogsaa med hensyn til menneskeracernes aandelige evner hører man udtalt 
de mest modstridende meninger. Nogle paastaar uden mindste betænk- 
ning, at selv de lavest staaende med en gang vilde kunne hæve sig 
til vor civilisation, naar de kun fik individuel opdragelse. Andre der- 
imod mener, at der er uoverskridelige intellektuelle forskjelligheder 
mellem menneskeracerne. 
Da mennesket har de samme væsentlige organer og de samme 
almindelige behov, viser det overalt analoge dispositioner. Det dyriske 
hos det er næsten overalt det samme og de mindste uoverensstem¬ 
melser findes i dets feil eller dets oprindelige tilbøieligheder. 
De møisommelige og usikre fremskridt i intelligens og moralitet 
