254 
dem, som bedst kjender til Polynesien, siger, at mestitser og indfødte, 
som er ble vet spaniere i smag og vaner, fører en ynkelig tilværelse 
og frembringer intet. Por to hundrede aar siden regnede man 40 000 
af dem, nu er der neppe 4 000. 
Man ved, hvilken besynderlig forandring den lille stamme af 
mestitser paa Pitcairn har undergaaet, en stamme, som slet ikke har 
kunnet holde sig. Med undtagelse af disse øer og Hawaii, hvor en 
angloamerikansk koloni trives, og paa Nyseland, som er befolket af 
englændere, har Jouan ikke paa noget sted seet europæerne optræde 
i noget større antal. Paa øen Gambier er der aldrig mere end 7—8 
europæere ad gangen. Marestang udtaler sig i et arbeide fra 1892 
paa næsten aldeles samme maade. Uden at tale ilde om de euro¬ 
pæere, som bor paa Marquesasøerne, siger han, synes det mig lidet 
tænkeligt, at de indfødte skulde føle sig underlegne ligeoverfor dem. 
Europæerne er forøvrigt meget faatallige. Med undtagelse af Nuka- 
Hiva, som har ca. 20 europæere, er der neppe mere end 1 å 2 euro¬ 
pæere ved hver bugt, og ved mange er der slet ingen. De fleste af 
disse har, saalangt fra at bibringe de indfødte sine sæder og skikke, 
fuldstændig antaget de indfødtes. 
Uagtet den civilisation, som er udbredt paa enkelte af Polynesiens 
øgrupper, har karakterens og sædernes grunddrag ikke forandret sig. 
„Saadan som polynesierne var,“ siger Jouan, „saaledes er de den dag 
idag trods alle fremskridt. Dersom de søfarende fra hundrede aar 
tilbage kom igjen, vilde de paa Tahiti gjenfinde fortidens overgivne 
piger, dog med den forskjel, at det som man dengang gjorde af hjer- 
tensgodhed, vilde man nu gjøre af beregning. “ 
I 1861 sønderrev og slugte maorierne, som er kristne og ivrige 
protestanter, faldne engelske soldaters hjerte og øine, og endnu den 
dag idag findes menneskeæderi paa øer, hvor der dog er mange euro¬ 
pæere. Jouan erklærer, at man aldrig vil faa dem til at underkaste 
sig regelmæssigt arbeide til bestemt tid. 
Nyselands officielle statistik angav i 1849 tallet paa indfødte til 
109 000. I 1878 var den kun 42 819. 
I 1832 talte man paa Sandwichsøerne 130 313, i 1861 69 800, 
i 1880 44 088 indfødte. 
Paa Marquesasøerne var der i 1858 omtrent 11 000. En omhyg¬ 
gelig tælling gav i 1872 6 045 og vi ved, at der i 1889 kun var 
