255 
4 472. Man har fremholdt flere grunde, fornemmelig alkoholisme og 
usædeligt levnet, til denne paatagelige aftagen hos de vilde racer. 
Men drukkenskab er næsten blevet en umulighed paa mange steder, 
og paa andre steder har missionærerne nu i løbet af 30 aar havt 
baade vilje og evne til at modarbeide usædelighed — og dog har 
tilbagegangen netop været størst paa disse steder. 
Marestang har kunnet fastsætte den indfiydelse, enhver af de 
mulige aarsager til affolkning har kunnet have. Han har paavist, at 
dødelighecLen. ikke har havt saa stor indfiydelse som det ringe antal 
fødsler. De indfødte merker selv, at de ikke er levedygtige længere 
og overiader marken til øuropæere og amerikanere, som lidt efter lidt 
"vil befolke hele Polynesien. 
Det er overflødigt at udbrede sig videre over australiernes, bachi- 
manernes og de afrikanske dvergfolks skjebne. Yistnok har man talt 
en del om australske mestitser, men den dannede europæer nærer 
ligesaa stor uvilje mod en forbindelse med en australkvinde som med 
en hottentot- eller en bachimankvinde. Man maa desuden, naar man 
vil dømme om fremtiden, tage hensyn til, at vore sæders forfinelse 
fra aarhundrede til aarhundrede mere og mere vil fjerne os fra vild- 
menneskets dyriskhed, noget som er uadskilleligt knyttet sammen med 
menneskehedens fremskridt. 
Det er da klart, at menneskeracerne efterhaanden vil tage af i 
antal, og at forskjellighederne mellem de gjenlevende stedse vil blive 
mindre. 
For mindre end tre aarhundreder siden var, med undtagelse af 
Kinas og Europas midtpartier, hele jorden saagodtsom helt og holdent 
beboet af vilde folkeslag, og i aartusener havde den været det paa 
nogle faa punkter nær. I løbet af kortere tid end tre aarhundreder 
vil de vilde racer have udspillet sin rolle og efterkommerne af euro- 
pæiske racer vil med tilhjælp dels af kinesere, dels af negre, saa¬ 
godtsom overalt have indtaget deres plads. 
Maaske vil de nye folkeslag, som vil være mindre bundne til den 
forgangne tid end vi, naa en større grad af modenhed i sin tænkning 
end vi; men det, som engang er indvundet, kan ikke igjen gaa tabt 
og grundtrækkene i vor civilisation, som uvilkaarligt og stadigt vil 
udvikle sig videre, sikrer os nye fremskridt og særlig vil der blive 
en almindeligere og hurtigere anvendelse af de gjorte fremskridt. 
