260 
muligt, at de tevede samtidig med de endnu ældre paleolitiske menne¬ 
sker, som ikke var naaede saa langt, at de prydede sine redskaber 
med billeder, ja som ikke engang eiede redskaber af ben. Steenstrup 
liar forøvrigt fremholdt, at hvis mammuten jagedes af det paleolitiske 
menneske, saa burde man ofte nok træffe mammutben med lægte saar, 
cmgivne af flintskjærver, saaledes som det har været tilfældet med 
ben af dyr, som har levet samtidig med stenalder-mennesket i Dan¬ 
mark. Da nu saadanne savnes, skulde det s} 7 nes, som om mammuten 
ikke havde været gjenstand for det paleolitiske menneskes jagt. Dette 
beviser dog ikke, at de ikke desuagtet kunde have været samtidige; 
man kunde jo ogsaa antage, at mammuten fangedes i grave eller 
dræbtes paa anden maade, hvis mennesket overhovedet havde vovet 
at give sig ikast med denne kolos. 
Vi har med det ovenstaaende villet betone dels en del af de 
vanskeligheder, som er forbundne med afgjørelsen af spørgsmaalet om 
menneskets samtidighed med de store tykhuder, dels ogsaa villet frem¬ 
holde, at forskerne selv er af meget forskjellige meninger i denne sag. 
Af udenlandske forskere er dog antagelig flertallet af den mening, at 
mennesket levede samtidig, idetmindste med saavel mammuten som det 
uldhaarede næsehorn, hulebjørnen, hyenen etc. Men vi maa som vor 
mening fremholde, at man ved slutningerne herom ikke altid er gaat 
frem med tilbørlig varsomhed, samt at det er beklageligt, at Steenstrups 
kritiske bemerkninger ikke er blevet tilstrækkelig paaagtede. Desværre 
savner en stor del af de „arkeologer u som befatter sig med disse 
spørgsmaal, det geologiske og zoologiske grundlag, som er nødvendigt 
for spørgsmaalets éndelige løsning. 
Paa den anden side kan mod de ovenfor fremsatte indvendinger 
med rette betones den næsten stadige forekomst af saavel mammut 
som ben af det uldhaarede næsehorn sammen med de paleolitiske 
flintredskaber, og det under de mest forskjellige forhold og i de mest 
ulige lande. Foruden i Frankriges og Belgiens flodafleiringer og huler 
forekommer f. eks. lignende levninger i Thamesflodens gamle dal i 
England, udenfor de i fortiden isbedækte egne, i afleiringer som ligger 
under et lag med store kantede blokke, som antages under istiden 
eller idetmindste ved den sidste nedisning at være blevne transpor- 
terede med drivis. Den fauna, som her forekommer sammen med de 
paleolitiske flintredskaber, viser dog en saadan blanding af nordlige 
og sydlige former, at man har vanskelig for at tro, at disse dyr vir- 
