261 
kélig har levet sammen. Saaledes nævnes ikke blot mammut og 
det uldhaarede næshorn, men ogsaa to andre slags næshorn, samt 
elephas antiquus og flodhesten ved siden af muskusoksen, hjorten, 
hulebjørnen, hyenen, huleløven in. fl. 
En anden afleiring, som vi her vil omtale, fordi den ansees som 
stammende fra den interglaciale periode, er kjendt fra Taubach ved 
Weimar, hvor. der i en sandig kalktuf findes paleolitiske stenredskaber 
ved siden af levninger af en fauna, hvori de nordiske elementer fuld- 
stændig mangler. Paadyr, hjort, ulv, ahnindelig bjørn, bæver, vild- 
svin, urokse kunde synes at tyde paa postglaciale forhold, om der 
ikke ved siden af disse fandtes ben af huleløve, hyene, elefant 
;(elephas antiquus) og næsehorn ( rhinoeeros mercMi). A. Portis, 
som har undersøgt denne afleiring, antager, at næshornet og elefanten 
virkelig har været jagede af mennesket; han støtter sin antagelse paa 
den omstændighed, at ben af unge dyr er de sædvanligste, mens der- 
imod ben af ældre individer er meget sjeldne. De unge dyr var 
nemlig baade lettere at dræbe og at føre med hjem, mens man af de 
fuldt vokstie dyr, kun kunde medbringe enkelte dele. Endda man i 
denne afleiring har fundet levninger af store næsehorn, tilhørende om¬ 
kring 30 eksemplarer, har man der aldrig fundet nogen ryg- eller 
lændehvirvler af disse dyr og kun fragment af et eneste ribben. 
Dette skulde bero derpaa, at en stor del af kroppen maatte efterlades 
der, hvor dyret blev dræbt. 
Angaaende spørgsmaalet om menneskets samtidighed med kvartær¬ 
tidens store, uddøde pattedyr, maa vi med Steenstrup fremholde, at 
noget fuldt gyldigt bevis for, at r en tid ens menneske levede paa 
i samme tid som mammuten og det uldhaarede næsehorn^ endnu ikke 
i synes os at være givet. I spørgsmaalet om det ældre paleolitiske 
menneske er det vistnok sandt, at heller ikke her foreligger noget 
helt afgjørende bevis for dets samtidighed med de omtalte dyr, men 
paa den anden side findes der ligesaalidet noget afgjørende bevis mod 
j denne samtidighed, hvis mulighed ikke kan benægtes, og for hvis 
I sandsynlighed mange andre omstændigheder i virkeligheden synes 
j at tale. 
Levninger af de paleolitiske mennesker selv er saa sjeldne, at de 
: i rent geologisk henseende ikke spiller nogen rolle. Derimod er flint- 
verktøi temmelig almindelige i adskillige gamle floddale. 
Man har i Erankrige henført de paleolitiske stenredskaber til flere 
