268 
leie i dette ben giyer os ret til at slutte, at Spy-menn esket — og 
kanske ogsaa andre neanderdalere — bar gaaet med fremoverbøiede 
knæ, og at ligevegten ikke kunde holdes med mindre hovedet og 
kroppen var lidt fremoverludende . u 
„ Takket være disse fun ds fuldstændighed kan vi gjøre os en 
temmelig nøiagtig forestilling om Spy-menneskenes udseende: de var 
smaa med svær krop, korte, kraftige lemmer, relativt store hænder og 
fødder. I oprefc stilling var knæerne fremoverbøiede, samt hoved og 
krop fremoverludende. Det store langstrakte hoved var forsynet med 
en meget lav, bagoverheldende pande, og de store øine skyggedes af 
vældige øienbrynA 
Alle disse eiendommeligheder gjør, at neanderdalracen kommer til 
at staa alle nutidens menneskeracer temmelig fjernt, mens den derimod 
nærmer sig til ab erne. Dog maa man ikke opfatte dem som en fuld- 
stændig mellemting mellem mennesker og aber, men kun som en lavt 
staaende menneskerace, hvor der dog er et stort svælg mellem denne 
og aberne. I de miocene lag findes en fossil abe, dri/opithecus fontani , 
som viser noget større lighed med mennesket end nogen af de liule- 
vende arter, og afstanden mellem clryopithecus og neanderdalracen er 
selvfølgelig noget mindre end mellem nutidens mennesker og aber. 
Antageligvis vil denne afstand ved fremtidige fund minskes mere og 
mere, men vi maa muligens ikke vente at gjøre disse fund i Europa, 
men derimod i en af de andre verdensdele. Det maa bemerkes, at 
fundstederne for neanderdalracens mennesker ikke tilhører de aller 
ældste paleolitiske stenredskabers tid, men er noget yngre. Yi ved 
saaledes ikke, om de ældste redskaber benyttedes af neanderdalracen 
