274 
en lige lang hungerperiode paa bekostning af sin kropsmuskulatur, 
ovenikjøbet med en temmelig energisk stofveksel. 
Dyr med lidet fedt og livlige bevægelser blir meget hnrtig dræbt 
af bunger (bier, fluer). 
Deraf følger, at ogsaa for mennesket maa den tid, i hvilken de 
kan holde hungeren stangen, være forskjellig. 
Denne forskjel maatte da -— bortseet fra sjeldne abnorme for¬ 
holde —- væsentlig bero paa klimaet og individets legemlige virk- 
somhed. 
Hvile og mildt klima begunstiger derfor sultekunstnerne; — i de 
tempererede og kolde zoner er de sjeldne at finde. 
Meget bemerkningsverdig er den kjendsgjerning, at det i hunger- 
tilstanden ved en til det allernødvendigste indskrænket stofveksel vist- 
nok især er fedtet og musklerne, som aftager, mens hjernen, r}^g- 
marven og hjertet forbliver' ubeskadigede. 
Da disse organer paa grund af sin blodrigdom utvilsomt under- 
gaar en ligesaa energisk stofveksel som muskulaturen og fedtvævet, 
saa maa denne kjendsgjerning vække den tanke, at der i hunger- 
tilstanden stadig bortsmelter legemseggehvide, som tildels dekomponeres 
i organerne, men som tildels ogsaa naar frem til safterne og anvendes 
til ernæring for og den længst mulige opretholdelse af nerve- og kreds- 
løbsapparatets centralsteder. 
Et lignende tilfælde af opofrelse af mindre vigtige legemsbestand- 
dele til livets opretholdelse lader sig ogsaa aflede af den iagttagelse, 
at hos duer, der næres med meget kalkfattigt foder, leddenes for be- 
vægelsen nødvendige knokler neppe lider noget vegttab, mens bryst¬ 
benet og hjerneskallen reduceres til tynde, tildels hullede blade. 
Naar nu det hungrende legeme ikke er tjent med en tilførsel af 
næring, som svarer til dets nødvendige daglige udgifter i denne til¬ 
stand, og naar det i denne elendige forfatning saaatsige gir afkald 
paa at leve videre, hvor meget eggehvidestof maa det saa daglig have, 
forat det atter skal finde det umagen værd at begynde et nyt, daads- 
kraftigt liv? 
Eorsøgene har lært, at der maa tilflyde det mindst 2y 2 gange 
saa meget eggehvidestof, som det taber paa en hungersdag, forat sætte 
det istand til nyt. liv. Blir dette vedholdende ydet det, saa optager 
legemet efterhaanden atter sin virksomhed, men det gir dog tilslut ud 
