279 
men for den voksne uden synderlig praktisk betydning, da ved enhver 
sammenstilling af en næring de dertil valgte artikler tillige indeholder 
de tilstrækkelige mængder af mineralske bestanddele. 
Herfra gjør dog den endnu voksende organisme, navnlig diebarnet, 
en undtagelse, naar det opfostres kunstig. 
I en samlet vegt af 5—6 kgr. i det første leveaar udgjør knok- 
kelverket 800—850 gr. eller 14—16 %. Dertil kræves omtrent 
280 gr. fosforsur kalk, som altsaa maa tilføres i næringen i det nævnte 
tidsrum. Modermelken sikrer dette behov rigelig; ogsaa den paa en 
passende maade for diebarnet tilberedte komelk gjør det, forudsat at 
barnet taaler den godt. Men indtræffer der fordøielsesforstyrrelser, da 
bliver kun endel af den nødvendige kalkmængde absorberet, barnet 
sygner hen af mangel paa kalk, og der indtræder rachitis — den 
saakaldte engelske syge. 
Der behøves ikke nogen længere udredning for at vise, at børne- 
næringsmidler, som ikke tilfredsstiller det altid noksaa betydelige 
kalkbehov, ikke i tilstrækkelig grad kan befordre knokkeiveksten. 
Paa lignende maade har mangel paa fosforsure salte og paa jern 
en daarlig muskeludvikling og en mangelfuld bloddannelse til følge. 
Blandt mineralstofferne er som bekjendt kogsaltet det mest yndede. 
Om dette som en særlig tilsætning til maden i de brugelige 
kvantiteter er uomgjængelig nødvendigt, maa efter nyere undersøgelser 
staa derhen; men her maa fremfor alt det praktiske behov være det 
afgjørehde, og det lærer, at man ikke kan undvære dette mineralstof 
som et af de vigtigste og fuldstændig uskadelige kryderier. 
At våndet maa tilskrives en meget stor betydning ved ernæringen, 
vil man straks indse, naar man betænker, at i gjennemsnit 64 °/ 0 af 
et voksent menneskes legemsvegt dannes af vand. Som opløsnings- 
middel for de i organismen forhaandenværende stoffer, som deres trans¬ 
portmiddel til og fra vævene, som middel til varmereguleringen, som 
forfriskelses og nydelsesmiddel har det saa mange og vigtige opgaver 
at opfylde, at tilveiebringelsen af tilstrækkelige mængder daddelfrit 
vand maa være en væsentlig opgave for ethvert ordnet samfunds for¬ 
valtning. 
Alligevel er individets næringsbehov paa vand for det meste 
dækket ved de sedvanlige næringsmidler, og spørgsmaalet om, hvilke 
egenskaber drikke- og kogevandet maa være i besiddelse af fra et 
hygienisk standpunkt, kan her lades ude af betragtning. 
