296 
Fis. 78. 
pludselig at berøve insektet hovedet, idet han haabede, at snabelen i 
dette tilfælde vilde holde sig udstrakt. Insektets forkrop blev derfor 
hurtigt klippet af med en fin saks. Det fraklippede hoved, som et 
øieblik var ladt i ro, blev derpaa forsigtig 
løftet af ved hjælp af en pincet og snabelen 
trukket frem. Det hele førtes derpaa over 
paa et glas og anbragtes uden noget tryk 
under et mikroskop. Hosstaaende figur 78 
viser, hvorledes det da saa ud. Et langt 
kjødfuldt rør hang ned tra munden. Yed 
dettes grund var der et tykkere parti, som 
i toppen var forsynet med en del hager. 
Det øvrige af røret var tyndt, bøieligt og 
gjennemsigtigt. Indenfor dette kunde sees 
fire kitinbaand, repræsentanter for de to par 
kjæver, mandiblerne og maksillerne, hos den 
almindelige insektmund. Vi har altsaa her 
en anordning, som i nogen grad ligner mund- 
partiet hos væggelusen og andre „næb- 
munde u : en rørformig læbe med fire bør¬ 
ster, mandibler og maksiller. Naar dette 
apparat skal strækkes ud, er det første, 
som kommer frem, den rørformige læbes 
fortykkede basis, hvis hager dog sidder 
paa den indvendige side af røret. De 
kan imidlertid krænges ud, og ved fortsat 
udkrængning bringes ogsaa den membranøse 
del af røret ud og danner da den lange, 
fine suger, som udgjør snabelens største del. 
Naar læben er blevet stukket ind i huden 
f. eks. gjennem en svedepore, kommer 
hagerne frem og holder snabelen fast, idet 
de fæster sig til det omliggende væv. De 
gjennemborende mandibler bliver derpaa 
strakt ud. Henimod spidsen er de forenede til et rør, fra hvilket 
det andet par børster stikkes frem. Disse er ligeledes forenede 
og ender i fire smaa lapper, som synes at gjøre tjeneste som føle- 
redskaber. Hele denne mekanisme kan skydes mere eller mindre ud, 
Snabel af hovedlus 
(forst.). 
