297 
og længden af den udskudte snabel kan saaledes afpasses efter tyk¬ 
kelsen af huden hos offeret paa det sted, paa hvilket insektet gjør 
sit angreb. Naar blodet er steget op i snabelen, paaskyndes og ved- 
ligeholdes tilstrømningen ved den voldsomme virksomhed i den allerede 
omtalte pumpende hulning i fordøielseskanalen. 
Men lad os vende tilbage til det afskaarne hoved. Da iagttageren 
ønskede at undersøge snabelens bygning under sterkere forstørrelse og 
i den anledning udsatte den for et tryk, skjød hele apparatet pludselig 
tilbage i hovedet, saaledes at enhver videre iagttagelse maatte opgives. 
I denne tilbagetrukne stilling saa de to sider af et kitinbaand (a) ud 
omtrent som en bidemunds kjæver og var ogsaa feilagtig blevet anseet 
for saadanne af dem, som ikke havde seet apparatet i udstrakt stil¬ 
ling. Disse viser sig i den første figur som et sort baand tvertover 
hovedets underside. Denne figur blev tegnet efter et eksemplar, som 
var præpareret til mikroskopisk brug, og som derfor var mere end 
almindelig gjennemsigtigt. Under disse kjæver kan man se omridsene 
af den tilbagetrukne snabel. 
Schiødte havde endnu mange undersøgelser at udføre paa eksem¬ 
plarer, som var præparerede paa forskjellig maade, før alle de i det 
foregaaende omtalte enkeltheder kunde bestemmes. Enhver, som 
ønsker at overbevise sig om resultaternes rigtighed, maa være forbe¬ 
redt paa at vise stor taalmodighed. Leuwenhoek blev i den grad 
slaaet af dette fordøielsesapparats skjønhed og fine bygning, endog 
saa lidet kjendt det var paa hans tid, at han af dets indviklede byg¬ 
ning kom til den slutning, at et dyr, som besad et saa fuldkomment suge- 
apparat ikke, saaledes som man hidtil havde ment, kunde fremkomme 
ved selvavling (generatio syonlanea) af „smuds, sved eller ekskre¬ 
menter “ men maatte have en lignende oprindelse som mange høiere dyr. 
Hovedlusens to kjøn afviger betydeligt fra hinanden i størrelse. 
Hunnen er omkring 3 mm. lang, mens hannen undertiden ikke naar 
mere end halvparten af denne længde. Desuden er den meget sma¬ 
lere. De kan ogsaa skjelnes fra hverandre ved formen af legemets 
endeled, som er tilspidset hos hunnen, mens det hos hannen er jevnt 
afrundet. Et stort, tilspidset organ, som man oftere ser at blive skudt 
frem fra enden af hannens legeme, ansaaes tidligere for at være en 
braad, og man troede, at det for en del var denne, som foraarsagede 
den bekjendte kløe. Dette var imidlertid en feiltagelse, da lusene 
. ■ 
