298 
ikke har nogen braad. Det omtalte organ er derimod en del af gene- 
rationsorganerne. 
Eggene, ialmindelighed kaldede „knet u er kegleformige eller sna¬ 
rere pæreformigt dannede legemer, som fæstes til vertens haar, især 
ved disses rod. Ved lægningen fugtes de med en vædske, som for¬ 
mer sig til en lang, cylindrisk hals. Denne fæster den nedre og sma¬ 
lere ende af egget til haaret og holder det i opretstaaende stilling, 
Eggene modnes efter en uges forløb og ungerne kry ber nd af den bre¬ 
dere ende (fig. 79). Ungerne ligner i udseende aldeles de voksne, idet 
insektet ikke gjennemgaar nogen forvandling. Ligesom andre insekter 
skifter de hud flere gange, tiltager i størrelse og faar tilsidst udvik- 
lede kjønsorganer, men forandrer sig ellers ikke. Den unge lus na.ar 
sin fulde størrelse i løbet af en maaned; den er hele tiden i virk- 
somhed og formaar at suge blod. Menneskets tre blodsugende snyl¬ 
tere viser saaledes tre forskjellige slags udvikling: lopperne gjennem¬ 
gaar en fuldstændig forvandling —- larve, hvilende puppe og fuldkom- 
ment insekt —; væggelusen gjennemgaar en ufuldstændig forvandling,, 
idet den har en aktiv puppetilstand og faar rudimentære vinger; 
lusene gjennemgaar ingen forvandling. 
Lusene er yderst frugtbare skabninger. De lægger et stort 
antal eg og naar, som vi har seet, hurtig frem til voksen og for- 
plantelsesdygtig tilstand, saaledes at slegt følger paa slegt med uhyg¬ 
gelig hurtighed. Det er ikke let at faa nogen til at give sig at med 
nøiagtige undersøgelser over disse dyrs formerelsesevne, men enkelte 
naturforskere har dog overvundet sig til ogsaa at undersøge dette forhold.. 
Det har gjennem lange tider været almindeligt at sige, at en lus kunde 
opnaa at blive bedstefader i løbet af 24 timer. Dette er nu, som 
ovenfor vist, en overdrivelse, og dette tænkte ogsaa Leuwenhoek, som 
levede for omkring 200 aar siden. Han besluttede sig derfor til at 
foretage en række forsøg for saavidt muligt at faa rede paa dette.. 
Han synes at have eksperimenteret med klædeslusen (legemslusen) 
men de slutninger, han kommer til, gjælder sandsynligvis ogsaa for 
andre arter af lus. Hans første tanke var da at leie et eller andet 
fattigmandsbarn, som han da vilde bruge som vert. Paa dette barns 
ben vilde han da trække en ren strømpe, indeslutte i den 2—3 hun- 
lus, snøre strømpen godt til benet ved hjælp af et strømpebaand og 
lade den sidde urørt paa en uges tid. Saa vilde han da undersøge i 
hvilken grad lusene havde formeret sig. Ved nærmere eftertanke 
