308 
ly i etpar huler, hvor de efter nogen tids forløb døde. Sagnet til¬ 
fører ogsaa, at det var presten i Kjelvik, som fik istand det frygtelige 
Uveir. 
Nok er det, hulerne findes der iallald, jeg maalte dem begge, og 
fandt, at den ene var 61 meter lang, den anden omtrent halvparten. 
I den ene var der opmuret et slags bagerovn, men om den var opført, 
af russere eller norske fiskere, ved jeg ikke. 
I dette russiske kvarter u er det altsaa, at norske fugle i de- 
senere aar har opslaaet sine pauluner, som de vistnok faar beholde 
urørte af menneskehænder; thi fjeldet er her saagodtsom utilgjænge- 
ligt. Ejeldvæggen frembyder her færre afsatser og holdepunkter, saa. 
bebyggelsen vel neppe kan bli saa almindelig som i selve Sværholt- 
klubben. Desuden holder klippemuren sig fugtig paa sine steder, og; 
der fandtes ingen reder. Selv om kry kjerne ikke skyr våndet, saa. 
liker de det formodentlig ikke i sin bolig, især da det ikke har den 
rette saltsmag. 
Endskjønt fuglene i denne nybyggerkoloni ikke meget forulempes 
af mennesker, lader det til, at rovfugle desto mere generer dem, ial- 
fald saa jeg isommer en mængde vinger af krykjeunger paa skraa- 
ningen under fj eldet. 
Deres fornemste fiender er jagtfalken og havørnen, en og anden 
hønsehøg slutter sig ogsaa til fiendernes tal. Denne sidste- fornegter 
heller ikke i Einmarken sin slemme tilbøielighed for høns. Dagen før,, 
jeg kom til Sværholt, havde en saadan røver slaat sig ned i hønse¬ 
flokken, en hundehvalp opdagede straks den fare, hvoii dens gaard- 
fælljer var stedte, og assisteret af to katter ilede den til hjælp. Det 
lykkedes ogsaa det noget uensartede kompagni at jage høgen paa 
flugt. 
Til at mætte disse krykjesværme behøves der en god portion 
mad, men staburet er ogsaa stort; thi de henter som rimeligt kan 
være sin næring fra søen. De lever især af seiyngel og smaa krebs- 
dyr, som driver med havstrømmene. Naar lodden søger ind mod 
Einmarkens kyster, faar fuglene en ny ret paa spiseseddelen, og dette 
forklarer muligens den omstændighed, at fuglenes gjenkomst til Svær¬ 
holt falder sammen med fiskets begyndelse. 
Da det altid er noget usikkert at søge sin næring paa søen, kom¬ 
mer det undertiden til at skorte paa mad for fuglemundene, især blir 
det Stundom smalhans for ungerne, som endnu ikke helt ud har lært 1 
